EXYUSUBS.COM
Adame?
Adame, čuješ li me?
Adame! Jesi li dobro? Adame!
PREMA ROMANU HARLANA COBENA
Niste snimili razgovor?
Iznenadio me.
Zapravo je jedino uspio reći: „Tata”.
Zatim sam čuo nekakav udarac, buku, kao da mu je telefon pao na pod.
Imate broj. Pokušajte mu ući u trag.
Rekao sam vam da smo razgovarali.
-Jeste li vi snimili taj razgovor? -Rekao je da je sve u redu.
A ja vam kažem da se nešto dogodilo.
Punoljetan je, zar ne? Može sam odlučivati.
Možda ima 18 g., ali je još dječak.
Potrajat će dva-tri dana.
Ne mogu ja to.
Domaće brojeve lako pronađemo.
-Ovaj je češki. -Gubimo vrijeme.
Onda prionite na posao.
Umalo nisi opet zaboravio doručak.
-Ponesi kišobran. Padat će. -Hvala.
Opet mi je stiglo.
Obećao si mi pomoći.
Još si ovdje?
A sad idemo u policijsku postaju…
Morat ćemo kupiti sprej za samoobranu.
Dođi vidjeti što se događa.
Ne znamo ima li još žrtava.
Dosad smo uspjeli identificirati tijela dviju osoba
koje su živjele na širem području Varšave.
Vjerujemo da ih je ubila ista osoba.
Prva je žrtva 40-godišnja prodajna zastupnica Marianna N.
Druga je domaćica Renata K.
Također 40-godišnjakinja.
Reci da nije istina.
Da nisi ti kriv. U kurac!
Tadeusze…
Tražio si pomoć.
Dajem sve od sebe.
Jebemti!
-I? Je li živ? -Ne znam.
Opipaj mu vrat.
Jebemti, ništa ne osjećam.
Jebemti!
-Ubio si ga. -Jebi se.
Vidio si. Uzeo sam mu telefon, on se opirao
i udario je u ono željezno. Sam.
Nesretan slučaj.
Ići ćemo u zatvor.
Pas ti mater!
-Sve se sjebalo. -Cerada.
Čuješ li? Prestani drhtati kao curica. Zamotaj ga!
Odmah!
-Što sad, jebemti? -Bacio bih ga u rijeku.
Možda nas netko ugleda.
U noći. Ne znam, jebote!
Błażeje.
U kurac!
Htjela je jebene šifre pa će ih i dobiti.
S druge strane.
Što to radiš?
Zvao je starce, ne?
Uništimo karticu prije nego što murja dođe.
Čekaj.
Imam ideju.
-Bok. -Je li Kaja doma?
-Što se dogodilo? -Adam je nazvao.
Kaja!
S češkog broja.
-Hall je imao češke kartice. Podudarnost? -I?
Želimo provjeriti je li nju zvao s istog broja.
Ne želi više biti sa mnom.
Maloprije mi je pisao. Ali osjećam da nešto nije u redu.
Što je točno napisao?
„Kaja, lagao sam. Zaljubio sam se. Zato sam pobjegao.
Idem s njom na putovanje po Europi.”
-Ubit ću ga. -Ne vjerujem.
Daš mi ga? Pokaži.
PRIMLJENI POZIVI
Isti broj.
Je li te s njega zvao?
-Ne znam. -Možeš li provjeriti?
Drugi je. Ali također češki.
Rabi različite brojeve.
Bit će mu teško ući u trag.
Dobio si novu snimku?
Te žene… Ti si to učinio?
Pitao sam te nešto.
Ubio si ih! Nisam te to molio!
Jesi li uvukao Wieru u to? Koliko je godina imala kad ste se upoznali? 15-16?
Pitao sam te nešto.
Žalim što sam te molio za pomoć.
Svaki dan vidim ono lice.
Svaki dan.
Onog talibana.
Cilja u mene.
Približava se.
Želim pucati, ali ne mogu.
Puška mi prži dlanove.
Ne mogu se pomaknuti.
-Znam da je kraj. -To je bilo prije 15 g.
Spasio si me.
-Sad ću ja tebe. -Nemoj mi se više javljati. Jebemti!
Snimke mu uporno stižu.
Netko ga želi uništiti, Wiera.
Tko, jebote?
Koji nam je kurac promaknuo?
Ne znam, Natane.
Nadala sam se da je gotovo, da ćemo moći otići.
Wiera.
Ja ništa ne ostavljam nedovršeno.
Ništa ne ostavljam nedovršeno.
-Čekaj, jebote! -Rekla sam da mi ne smetate.
Ali tiče se Barczyka.
Imaš šifre?
Ne. Ali toliko smo ga pritiskali da nam je rekao gdje su.
Gdje?
Reći ću vam. Ali pod jednim uvjetom.
Pomoći ćete nam da se riješimo tijela.
Što?
Što?!
Bok.
Ne znam što je s mailom.
Opet se ne mogu prijaviti.
Upisuješ li ispravnu zaporku?
Upisujem novu, koju si jučer postavio i zapisao mi.
Nova mi je u sobi.
PRIJAVI SE
ŠALJE: NETKO PREDMET: NOĆNA ZABAVA
Možeš li mi postaviti jednostavnu zaporku?
Sad radi.
SINKO, NAZOVI ME
Jebena češka govorna pošta!
I poljski mu je broj isključen.
Paweł ima pravo. Nije mu lako ući u trag.
Trebamo nekoga u obavještajnoj službi.
Ili možda…
Sjećaš li se afere u Aerotelu?
-Ono kad su se repetitori zapalili? -Da, sami od sebe.
Direktor je trebao na tri godine u zatvor, osiguranje nije htjelo platiti…
Pomogao sam mu.
Još je direktor. Čak su dobili još nekoliko milijuna.
Nazvat ću ga.
Neće me odbiti.
-Trebamo g. Tarczyńskog. -Dođite, molim vas.
Loša je vijest ta da nećemo saznati čiji su telefoni.
U Češkoj ne moraš prijaviti broj na bon.
Može li im se ući u trag?
Ako se prijave na mrežu.
Tada možete utvrditi gdje se nalaze?
Uz triangulaciju, do u nekoliko metara.
Dobar dan.
Ulazite?
Molim?
Ulazite li?
Da.
Pričekajte tu.
-Inspektor Trybała brzo će doći. -Dobro.
-Šefe, oprostite. -Samo tren.
Netko vas treba. Čeka za vašim stolom.
Kaže da zna tko je ubio Nowakicu i Kordowsku.
I tko je oteo Niku Reszke.
-Zbilja je to rekao? -Jest.
-Gdje je? -Kod vas.
Ali gdje je? Nema nikoga.
-Maločas je bio tu. -Kreni!
Zaustavi ga. Jebemti!
-Što se događa? -Imali smo svjedoka u slučaju umorstava.
I? Više nemamo?
Pustili su ga da ode prije negoli je išta rekao!
Nakon presice svjedoci samo naviru.
Ali ovaj je znao prezimena žrtava. Kako?
Držali smo ih u tajnosti.
Treba odmah nabaviti snimke s kamera.
-Brzo. -Dobro.
Možda je Adam znao da mu nisam otac.
Pa je zato pobjegao.
Nije mogao znati.
Mislim da možeš osjetiti jesi li nečije dijete ili nisi.
Ja nisam sumnjala da je Adam tvoj.
Ma jasno.
Sjećam se. Da. „Jednake oči, nos.”
Michałe…
Žalim, Anka, ne vjerujem ti.
Možda si se zavaravala ili bježala od istine. Ali znala si.
Možda je i on znao.
Ti nisi sumnjao.
Kao beba zaspao bi samo u tvom naručju.
Ti si ga naučio voziti bicikl.
S tobom je išao jedriti. Čak obojica volite istu glupu glazbu.
Uostalom… Nije se javljao kad sam ga ja zvala.
Ali tebe je nazvao.
To sigurno nešto znači.
Želim prvi razgovarati s njim.
Hej, knedlice!
Hej.
Idemo?
-Što ćete s njim? -Uobičajeno. Baciti ga psima.
Jesi ti prolupao?
Ohladi, jebote. Zezam se.
Pas mater!
Gdje je?
-Bio je tu. -Ali sad ga nema.
Je li živ ili…
O, jebemti!
Otvaraj!
-Želim ići k Jaśmini. -Dušo, razgovarale smo o tome.
Molim te. Kad sam sama, stalno razmišljam o Adamu.
Ola, nisi sama.
Imaš nas.
Razmisli o tome. Dobro?
Da, molim?
Da?
Gdje?
Naravno da znam gdje je to.
Našli su jedan Adamov telefon.
Gdje?
Michałe!
Gdje je on?
-Gdje je Barczyk, jebote? -Otkud ja znam?
Nismo im ni telefone uzeli.
-Što ako nazovu kolege? -Nemamo njihove telefone.
Ali oni imaju naš.
Makowskoj sam podmetnuo onaj s kojeg je Barczyk zvao starce.
-Misliš da će mu ući u trag? -Neće li?
Njegovi su garant rekli policiji.
Dobro. A oni idioti koje smo zatočili?
Nosili smo rukavice, Błażeje. Stalno.
Oni nisu.
-Barczykova je krv na podu. -I njihovi otisci prstiju. Svugdje.
Pas mater!
Cijelo je vrijeme uključen.
S njega si pisao Kaji?
U kurac! Daj mi škare.
Je li onaj koji si podmetnuo Makowskoj bio uključen?
Grzesiek.
-Treba te Adamov tata. -Grzesiek!
Grzesiek?
-Zovem policiju. -Čekaj!
Jebemu.
Zdravo, Oliwia. Oprosti što smetam, ali jako je hitno.
Čija je to krv?
Ne znam.
Njihova ili Barczykova?
Barczykova, mislim.
Onda pretražite okolicu.
Odmah.
Zabranjen ulaz!
Adame?
Imam ono što ste tražili.
Šifre za e-recepte.
Moja mama možda zbog vas ode u zatvor.
Zbog mene ili zbog tebe?
Adame… Riješit ću to.
Poznaješ me.
Cijeli vam život pomažem.
Vjeruj mi.
Ali…
Ne. Ne razumijem.
Doviđenja.
I?
Istražni je preuzeo slučaj. Neće mi ništa reći jer nisam upleten.
Kako nisi upleten?
Netko glumi naše dijete, a nisi upleten?
Jebeni Borys i njegove veze!
Štiti svog sina. To je očito.
Dobro, razumijem.
A ja želim pronaći svoga.
AEROTEL GLAVNI DIREKTOR
Halo?
Nikad nisam uzimao ilegalne lijekove, ni u vašem klubu ni drugdje.
Ti nisi.
Ali drugi jesu.
Znaš li kakvo bi smeće konzumirali da im nisam osigurala utočište?
-Ali sve ima svoju cijenu. -A moja mama?
Nema pojma u što ste je uvalili.
Znam. I jako mi je žao.
Ali takav je svijet.
Jedni jedu, drugi budu pojedeni. Što biraš, Adame?
-Radije bih bio pošten. -Slušaj.
Imam razne klijente. Ako ih zamolim da pomognu, neće odbiti.
Zbog vas je Igor mrtav.
Glupost.
Premjestili ste njegovo tijelo, da ne bi njuškali po vašem sumnjivom biznisu.
Idem na policiju. Još davno sam trebao to učiniti.
Adame.
Našao je to u grmlju oko škole.
Nije trebao to donijeti kući, nego odnijeti na policiju.
Zašto si ih uništio?
Iz zabave.
Smatram da je slučaj zaključen.
Gdje si ih točno našao?
Zar je bitno?
Grzesieka pitam, Boryse, ne tebe.
I, što se dogodilo?
Jesi li svjestan da je ovo dokaz koji te inkriminira?
Oliwia…
Nisam htio da bude tako.
-Zbilja nisam. -Ništa ne govori.
Držali smo ga ondje da nas ne ubiju.
Samo zato.
-Koga ste držali? Gdje? -Ne moraš odgovoriti.
-Ne znam gdje je on sada. Pobjegao je. -Tko?
Adam Barczyk.
Daj mi to.
Ne!
Ne pucaj, jebote!
Gđice Joasia, šutite!
Uđi. Spusti glavu.
Kako ste znali?
Da si ovdje? Nismo znali.
Moj je znanac pronašao tvoj signal.
Nisam ništa učinio.
Nisam ukrao šifre ni recepte.
Ali već dva mjeseca sve znam.
Zašto nam nisi rekao?
Mislio sam da ću sam to riješiti.
Idiot sam.
Oprosti mi, mama.
Šteta što nam nisi vjerovao.
Bili bismo to riješili.
Zajedno. Kao obitelj.
A ti si meni vjerovala?
Znaš li kakvo bi smeće konzumirali da im nisam osigurala utočište?
Ali sve ima svoju cijenu.
A moja mama? Nema pojma u što ste je…
Ovime si to snimio?
Morao sam se osigurati.
Makowska je upravljala operacijom.
To su obični lijekovi na recept, nisu teške droge. Ali…
U velikim dozama jednako su štetni.
Pristaješ li svjedočiti?
Zašto nisi ranije došao?
Htio sam, ali…
Saznali su, oteli su me i zatočili me.
Ali zvao si nas i roditelje.
-Slao si poruke. Zar ne? -Ne. Nisam ja.
Oni su me cijelo vrijeme glumili.
Oni?
Tko točno?
Znaš tko te oteo?
Nisam im vidio lica.
Evo ga.
Hoćeš sad razgovarati s njim?
Idemo kući, sine.
Igor Hall lani je doživio nesreću na skuteru.
Dali su mu oksikodon, fentanil i ostalo sranje.
Puno je toga uzimao.
Previše.
Saznao je da u Guruu može nabaviti lijekove na recept.
A Makowska je saznala da je Igor stručnjak za računala.
Sastavio je antenu i usmjerio je prema našoj kući.
Nitko nije znao da je hakirao našu mrežu.
Ni ja nisam znao.
Igor mi je na kraju rekao da rabi našu mrežu.
I da krade šifre za e-recepte.
Za to sam ja kriv.
Bio sam uvjeren da je mreža sigurna.
I jest.
Prije nego što nas je hakirao, krao je recepte sa stola.
One noći kad mi je rekao,
posvađali smo se.
Pobjesnio sam i…
Nisam se mogao svladati.
Tada sam ga posljednji put vidio.
Adaśe, nisi ti kriv što je Igor mrtav.
Bio je to nesretan slučaj.
Bio mi je prijatelj, mama.
Znam.
A nisam ništa primijetio.
Katkad je tako.
Ništa ne vidiš, čak i kad ti je pred nosom.
-Mama zove. -Što?
Halo? Bok, mama.
-Što je? -Adam se vratio.
Molim?
Dobro, super. Vidimo se.
Adam se vratio. Živ i zdrav.
Rekla sam ti da će sve biti u redu.
Glupko.
Želiš ići kući, ha?
Dođi. Tata će te odvesti.
-Šalješ ljudima filmiće? -Kakve filmiće?
Gdje su, govnaru?
Sakrij se.
Ne znam o čemu se radi.
Laptop? Tablet?
Na poslu? Ako ga nađem, ubit ću te!
Pretraži ostatak gajbe.
Gdje ti je laptop, gade?
Ideš nekamo, gade?
Dođi ovamo, gade!
Dođi ovamo! Gdje su jebene snimke?
Gdje ih držiš?
Tiho!
Nema ničega.
Što sada?
Hoćemo okončati tulum?
Polako.
Ne pucaj, malena. Dobro?
Polako, malena.
Ne pucaj. Polako.
Polako. Daj mi pištolj.
Dobro?
Sve će biti u redu. Obećavam ti.
Nisi u opasnosti. Čuješ li?
Natane?
Čuješ li me?
Moramo ići.
Natane.
Ne!
Ne poznajem tu ženu.
-Sigurno? -Da.
Poznajete li njega?
Rekao sam vam, borili smo se zajedno u Afganistanu.
Spetljali ste se s Mariannom Nowak nakon incidenta s njezinom kćeri?
Da. Netom nakon toga.
Došla je razgovarati o kćeri.
Sad znam da me htjela zavesti.
To je bio njezin plan.
Samo smo se dvaput sastali.
Nisam znao da snima naša druženja.
Jesu li snimke prestale stizati nakon njezine smrti?
Ne. Jučer sam dobio jednu.
Zapravo, moja žena.
Pokušao sam saznati tko mi šalje te filmiće.
Uzalud. Nažalost.
Sigurno Janusz Nowak.
Želi se osvetiti.
Za to nema dokaza, g. Lewicki.
Tko mi onda šalje to sranje?
-Dobar dan. -Zdravo.
-Hoćeš? -Ne, hvala.
Imamo društvo.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Mislim da vam trebam zahvaliti.
Nismo puno pomogli. Sin vam se sam vratio.
Pomogli ste mi da sperem ljagu s imena. Zatvorili su moj slučaj.
To je dobra vijest. Kako je Adam?
Dobro.
Bit će dobro.
Nadam se da je to kraj.
Ja imam dva sina.
Filipa i Tymeka. Dvostruka radost, ali i više posla.
Vrijeme strašno brzo leti. Prebrzo.
Nemojte to propustiti.
Doviđenja.
Doviđenja. Gđo Barczyk?
Pazite na sina.
Neki su njegovi kolege bili upleteni u preprodaju lijekova.
Nadležni odjel još istražuje.
Dobro.
-Hvala. -Doviđenja.
Daj mi jednu.
Rekla si da ćeš svratiti.
Znam, ali zaboravila sam da moji slave godišnjicu.
Oprosti, Jaśmina. Ne mogu doći.
Dobro. Nema frke.
-Čujemo se ujutro. Bok. -Bok.
Pawełe…
-Eto! Bravo! -Super.
-Gle kamo je odletio! -Toči!
Bravo. Sve najbolje mladom paru!
Izvolite.
Prekrasna je.
-Sami ste je ispekli? -Naravno.
-Izvoli. -Hvala.
-Poželi nešto.
Smijem reći naglas?
Želim da uvijek bude ovako dobro.
-Tri, četiri. -Tri, četiri…
Djeca brzo rastu.
U početku smo im poput bogova.
Ali zatim…
Iznenada se nešto dogodi.
Kako je moguće da se Igor uspio
ušuljati u našu kuću i uzeti recepte?
Kako je to moguće?
Uvijek sam ih držala u sefu.
Štitit ću te, Adame.
Uvijek.
Bez obzira na sve.
EXYUSUBS.COM