Sper că dansezi la fel de bine cum te îmbraci.
Putem afla într-un singur fel.
Vrei să ne învârtim?
Mai și întrebi?
Nu știi cine sunt?
Nu.
Dar aș vrea să aflu.
Cât mi-aș fi dorit să fii aici pentru a-mi captura inima
nu doar pentru a mă captura pe mine, Agent Argylle.
Bănuiesc că pasărica învârtejită nu prinde viermele.
Ultimele cuvinte?
Puțin ajutor, Keira?
Cine este Keira?
Fata care în loc să fie următorul
Steve Jobs, îl salvează pe amărâtul ăsta.
Cu plăcere.
Ai nevoie de transport?
Legrange m-a descoperit. Știa exact cine sunt.
Atunci hai să plecăm naibii de aici.
Keira!
A rănit-o. Keira e rănită.
Trimitem o echipă medicală. Trebuie să rămâi cu ținta, Argylle.
Nu, o pot salva.
Lasă echipa medicală să-și facă treaba. Tu fă-ți treaba ta.
E un ordin.
Wyatt, am pierdut-o.
Unde ești?
Sunt pe cale să savurez o cafea grecească delicioasă.
Îți sugerez să te grăbești.
Se îndreaptă spre tine.
O, relaxează-te.
Vești proaste pentru tine,
asta e singura rută de plecare de pe insulă.
Partea bună?
Aici se face o karydopita fenomenală.
Sper să-ți placă.
Pentru că o să fie ultima ta masă
dacă nu ne spui cine ne-a dat de gol.
Cine?
Dacă nu răspunzi, o să ai
aceeași temperatură cu cafeaua mea.
Care, mulțumită ție, este rece ca gheata.
Telefon.
Tu și cu mine, nu suntem așa diferiți.
Ești o teroristă.
Atunci tu ce ești, agent Argylle?
Argylle.
Ai grijă, Legrange,
Argylle se îndreaptă spre tine acum.
Se pare că slujim același stăpân.
Argylle, Wyatt,
finalizați misiunea și întoarceți-vă la bază.
Argylle.
Închide comunicațiile.
Gândește limpede.
Folostește-ți capul.
Nu poți să crezi ce ți-a spus...
Suntem pe cont propriu acum.
Direcția va veni după noi.
- Așa că ne ascundem. - "Așa că ne ascundem".
- În afara rețelei. - "În afara rețelei."
- Complet. - "Complet."
- Avem încredere unul în altul...
- "Și în nimeni altcineva."
"Mă înțelegi?"
„Din acest moment,
jocul s-a schimbat complet”, a avertizat Argylle.
Căci știa că nu mai există cale de întoarcere.
Că nimic nu va mai fi la fel.
Elly Conway, doamnelor și domnilor. În regulă.
Mulțumesc.
Și acum să răspundem la câteva întrebări.
Deci... Da?
- Bună, Elly. - O, salut. Bună.
De fapt, sunt un scriitor aspirant,
dar se pare că nu găsesc niciodată timp pentru asta.
Ai vreun sfat?
O, Doamne, știu cât de greu poate fi.
Pentru mine, când eram chelneriță,
jongleam cu atâtea ture.
Nu am avut niciodată timp să scriu
cu adevărat, până când... ei bine...
accidentul de patinaj, despre care, evident, am vorbit.
Și cred că atunci când ți se întâmplă așa ceva,
te face să realizezi că ziua de mâine nu este ceva sigur.
Și dacă nu găsești timp,
trebuie să-ți faci timp
pentru lucrurile care contează.
Și odată ce am făcut asta, toate personajele și poveștile
și ideile care au fost prinse în capul de atâția ani
au fost în sfârșit așternute pe pagină.
În regulă, hai sa mai răspundem la o întrebare.
Da?
- Bună. - Bună.
Nu este un secret că ești un autor pe care îl citesc și spionii.
Ai prezis chiar și evenimente geopolitice din viața reală.
Fleming, Forsyth, le Carré,
toți aveau aceeași semnătură și s-au dovedit a fi spioni adevărați.
Şi atunci?
Ești si tu spion?
Cum o faci?
Doamne, îmi doresc. Mi-aș dori.
Asta ar face totul mult mai ușor, dar nu.
Oricât de plictisitor ar părea, secretul este informarea continuă.
Deși asta aș spune și dacă aș fi un spion adevărat, așa că...
Bine, următoarea întrebare.
Da? Tânăra domnisoara de jos din față.
Când vom citi a cincea carte?
Ei bine...
Mai devreme decât crezi.
Foarte palpitant.
Da? Domnul în hanoracul gri.
Scuze dacă asta sună prea direct,
dar nu știu dacă voi mai avea vreodată șansa să te întreb,
deci, ai planuri în seara asta?
Asta e...
Asta e foarte măgulitor.
Dar în seara asta chiar am o întâlnire fierbinte.
Da. O altă întâlnire fierbinte.
Ești gata?
Mama trebuie să se apuce de treabă.
Baza de date furată
conținea dovezi mai mult decât suficiente
pentru a doborî Direcția.
Deși prețul hackerului era mare,
Argylle știa că își va merita greutatea în aur.
Jumătate acum, jumătate la livrare.
Conform celor discutate.
Acest telefon este cheia fișierului.
Du-te la Londra.
Când vei ajunge, o să primești un telefon de la angajatorul meu,
cel mai mare hacker din lume.
În sfârşit a pus mâna pe glonţul de argint
care ar putea distruge Direcţia
odată pentru totdeauna.
Sfârșit.
Cartea cinci e gata.
Noroc, Argylle.
Mamă, neața. Bună.
Ai citit email-ul meu de aseară?
Am citit-o.
Peste noapte? Toată cartea?
Dragă, sunt mama ta. Bineînțeles că am citit-o.
Am luat două Adderall, am început-o și nu am mai putut să o las.
Am fost uluită.
Ai făcut-o din nou, îngerule.
Mamă, sunt atât de uşurată.
Îmi făceam tot felul de idei, mă stresam
dar mă bucur că îți place, sincer.
Acum pot să o trimit și editorului doar că...
Sigur. Ei bine...
O, nu.
Ce?
Nimic. Cartea este fenomenală, iubito, dar...
Nu crezi că e gata.
Elly, doar... sfârșitul.
- O, Doamne. - Citesc chestia asta.
Sunt pe marginea toaletei.
Argylle e pe cale să obțină baza de date, învinge acele SOB-uri,
și marea răsturnare este...
este la Londra.
Ce? Nu, nu, nu.
Primește baza de date sau nu?
- Ce se întâmplă mai departe? - Se numește suspans, mamă.
Elly, se numește eschivare.
Și nu poți face asta cititorilor tăi.
Ce-ai zice să vin la tine vineri?
Petrecem împreună weekend-ul.
Furtună de idei, facem puțină magie?
O să ne dăm noi seama.
Vineri e bine. Eu doar o să...
O să mă mai joc cu ea până atunci.
Trebuie să închei povestea cum trebuie, Elly.
Da, cred că mai ai un capitol minuscul de scris.
Va fi distractiv.
Pa.
Ai auzit, amice?
Încă un capitol.
Domnișoară Li,
următorul zbor spre Londra nu pleacă decât mâine dimineață.
Dacă tot am timp de ucis,
- M-am gândit... - La ce te-ai gândit?
Că aș rămâne aici?
Să mă bucur de artificii cu tine?
Îți voi arăta eu artificii.
Nu.
A fost rău.
Doamne, ce rău a fost.
Șterge.
Ești mai bună decât asta, Elly.
Haide, Elly.
- Întregul ton... - E doar...
E deplasat.
Bine.
„Ceea ce am vrut să spun, domnișoară Li, a fost”...
Ce am vrut să spun, domnișoară Li, a fost...
A fost...
- Nu am... - Nimic.
Dar tu, Alfie?
Ceva idei?
Orice?
Buna, mamă.
Bună, dragă. Vreau doar să mă asigur că ești bine.
Știu cât de stresată devii cu munca și...
Bilete, vă rog. Bilete.
Stai, Elly.
Ești într-un tren?
Surpriză.
M-am gândit să vin eu la tine.
Ei bine, tatăl tău va fi încântat să te vadă.
Și dulceața de Alfie, desigur.
Te vom scoate la o cină frumoasă.
Poate chiar vei întâlni pe cineva cât timp ești aici, cine știe?
Oricât de atrăgător sună, mamă, sunt deja într-o relație.
Ești?
Cu cine?
O relație cu munca mea.
Cu Argylle.
Mă omoară asta, Elly.
Ce rost are succesul dacă nu ai cu cine să-l împărtășești?
Scriu despre spioni și nu despre romantism, cu un motiv anume, mamă.
Este mai puțin complicat.
- Ce e atât de complicat... - Da.
...despre dragoste, Elly?
O să te sun când ajung, da?
Te iubesc. Pa.
Bună.
Scuze de deranj. E ocupat?
E ocupat locul?
Da. Da, din păcate, este.
Ce păcat.
Îmi pare rău, nu. Nu. Locul este ocupat.
S-a ridicat, dar un bărbat a fost...
stă acolo.
Asta e bine. Dacă se întoarce, mă voi ridica.
Hei! E o pisică acolo.
Pisica asta ar trebui să fie într-o pălărie, nu într-un rucsac.
Uită-te la asta.
Ce faci, monstru blănos așa departe de casă?
Iubesc pisicile. Cum îl cheamă?
- Scuzați-mă. - Alfie.
Alfie, băiat. O, da.
Are suficient oxigen acolo?
Da, desigur.
Te las în pace. Vrei să fii lăsată în pace. Am înțeles.
Ai citit asta?
- Da. Da. - Da?
Bine.
Înțeleg. Bine.
Stai așa...
Scuză-mă.
O, Doamne. Ești... Ești ea?
Ești Elly Conway.
Excelent!
Ce zici de asta?
Sunt un fan și, ca să fiu cinstit, asta e cea mai bună de până acum.
Nu spun doar așa.
Cum o faci?
Carte după carte, una după alta, omule.
Știi, când ești pasionat de ceea ce faci...
Nu vei munci nicio zi în viața ta.
Nu ăsta e adevarul?
Suntem amândoi norocoși, tu și eu.
O, da? Cu ce te ocupi?
Spionaj.
În regulă.
„Cu cât spionul e mai mare, cu atât este și minciuna mai mare”.
Îndrăzneț.
Nu așa te așteptai să arate un spion, nu?
Cam ăsta este singurul lucru greșit în cărțile tale.
Un fotomodel într-o jachetă Nehru la comandă, cu o tunsoare stupidă
tinde să iasă în evidență într-un tren, spre deosebire de toți ceilalți din vagon.
Pe ei nu-i observi.
Te-am pierdut?
Ești bine?
Nu, sunt bine.
Știi, am vorbit serios când am spus că sunt un fan.
Dar următorul fan care o să vină,
nu o să vină pentru un selfie, dacă înțelegi ce zic.
Este unul dintre ei.
Îmi dau seama că asta poate fi greu de crezut,
dar până-i voi rupe încheieturile...
și pistolul lui îți va cădea în poală,
poate că ne vom fi construit puțină încredere unul cu celălalt...
și vei putea accepta două realități cheie.
Realitatea unu, ești în mare pericol.
Realitatea doi, când spun că e timpul,
chiar ar fi benefic pentru tine să mă ții cât poți de strâns.
Vreau să zic
îmbrățișare-de-urs-cum n-ai-mai-strâns-până-acum de strâns.
Înţelegi?
Pricepi ce zic?
Îmi pare foarte rău.
Domnișoară Conway, ai vrea să-mi semnezi cartea?
Chiar o să jucăm acest joc?
Da.
Ai un stilou?
- Este jenant. - Da. Da, da. Da.
Începem.
Doamne, iubesc cartea asta.
Vezi? Spuneam adevărul.
Cine e ciudatul acum?
Nu e un fan adevărat. Nu-ți face griji. Am totul sub control.
Ce se întâmplă?
Te simți bine?
Da.
Vai, e frumos. Mulțumesc.
Vezi?
Îți dau pistolul, mi-l dai înapoi.
Asta e încrederea despre care vorbeam, Elly.
Străini într-un tren.
Și acum uită-te la noi.
Haide. Nu e distractiv?
Așteaptă o secundă. Nu, nu, nu.
Elly, stai. Nu face asta.
Elly!
E o barbă adevărată, ticălosule.
Hei, hei, hei.
Ești bine?
Nu!
Bine, mă voi ocupa de asta.
Bine, asta ar putea fi o provocare...
Bine.
Bine, cred că e timpul pentru îmbrățișarea ursului. Urmează-mă.
Să mergem.
Bine. Hei, stai cu mine. Urmează-mă.
Bine.
Să mergem.
- Hei. - Nu-i rau.
Rău. Foarte rău.
Să mergem. Să mergem.
- Hei, așteaptă. Ăsta e genul tău? - Dispari, Romeo.
Nu!
Stai!
Nu, nu, nu. Așteaptă, nu trage.
Nu-l cunosc pe acest om. Nu am nimic de-a face cu persoana lui.
Nu sunt implicată. Vă rog.
Wilde, nu mă face să vă ucid pe amândoi.
Hei, Elly.
Ce?
Este timpul.
Este timpul pentru îmbrățișarea ursului.
Mai veniți pe la noi.
Da!
Bine!
Ce?
Bine, te-ai trezit. Hei.
Bine, eu sunt. Sunt doar eu.
Îți amintești de tipul din tren? Kung-Fu...
Cu barbă?
M-am bărbierit.
Tipul din tren. Da, îți amintești?
Știu. Te recunosc.
Îmi pare rău. Sunt nepoliticos. Îmi cer scuze.
Nu m-am prezentat oficial. Numele meu este Aidan. Aidan Wilde.
Nu, nu, nu! Stai acolo.
Bine. Relaxează-te.
Unde este pisica mea?
Alfie e chiar acolo, în bucătărie, mănâncă ton fără mercur.
Ca la mama acasă.
Este bine. Tu nu ești.
Ai probleme mari, mari.
Tu...
Ai pus camere în casa mea?
Nu ești spion, ești un pervers.
Nu, nu sunt pervers. Sunt spion.
Sunt un spion, îmi fac treaba. Nu sunt pervers.
Suntem conectați la imaginile băieților răi.
Ei bine, atunci cine sunt acești oameni?
Îl vezi pe tipul ăla, chiar acolo?
Ți-l amintești din tren?
Numele lui este Carlos.
Lucrează pentru Divizie,
versiunea reală a acelor spioni răi din cărțile tale.
Și șeful lui este directorul Ritter.
Trebuie să-ți reamintesc ce este în joc aici?
Ce s-ar întâmpla dacă fiul ăla de cățea care se preface că e agent
ar recupera dosarul înaintea noastră?
O voi găsi. Ai cuvântul meu.
Domnule adjunct,
ca atunci când mi-ai dat cuvântul tău că
Wilde nu se va apropia nici la o sută de mile de ea?
Încă mai putem controla situația, domnule.
Sunt copleșit de încredere.
Nu, asta nu are sens. De ce i-ar păsa Diviziei de mine?
Pentru că ești o afurisită de ghicitoare, Elly.
Pe bune, revino-ți.
Nu este nevoie să fii geniu pentru a-ți imagina
o organizație secretă de informații despre care lumea nu știe nimic.
E normal să-i apuce panica.
Da.
Cumva, ai scris o poveste care încă se desfășoară. Cartea cinci.
Ai citit cartea cinci?
O, da.
Și băieții răi au citit-o.
Divizia a citit cartea cinci?
Divizia nu ratează nicio carte de-a ta, Elly.
Noul tău manuscris a lovit un cuib de viespi despre care nici măcar nu știai că există.
De aceea Divizia te vrea și, odată ce te vor avea
nu te vor lăsa niciodată să pleci, sau mai rău.
Mult, mult mai rău.
Clementina...
ești singura mea consolare.
Știai că Clementina a fost a bunicului meu?
Da.
A numit-o după mama sa.
O, băiete.
Era un om foarte strict.
Dar l-am considerat întotdeauna rezonabil.
Și avea o politică.
Să ucidă doar dacă era absolut necesar...
pentru mâncare
sau pentru a învinge un inamic
sau pentru a elimina un imbecil incompetent.
S-au făcut greșeli. Nu se va mai întâmpla.
Știu că nu se va mai întâmpla.
De asta sunt sigur.
Asta nu se întâmplă.
Da. Cu siguranță se întâmplă.
Dar dacă vrei să scapi, dacă îți dorești viața înapoi, te pot ajuta.
Eu sunt tipul bun din povestea asta.
Dar trebuie să mă ajuți mai întâi.
Ce anume trebuie să fac?
Îți spun pe drum.
La naiba, pisici!
A trebuit să-ți aduci pisica, omule.
Credeam că ai spus că iubești pisicile.
Ai o batistă sau un petic de haină?
Ce, ai alergii sau ceva?
Nu-i nimic. E bine.
Ai mințit.
Ai mințit că-ți plac pisicile.
- Da. - Cum ar trebui să am încredere în tine acum?
Sunt un spion. Spionii mint.
Face parte din meserie.
Asta și uciderea oamenilor.
Asta e cu adevărat liniștitor.
Bine, vrei adevărul? Iată adevărul.
Ceea ce ai scris în noul tău manuscris s-a întâmplat în realitate.
Dar nu era Argylle, ci eu.
Am adus un hacker.
L-a angajat pe acest ticălos numit Bakunin să fure baza de date a Diviziei.
Da, am toată murdăria. Toți pe care îi cauți.
Ritter, Carlos.
Am dovezi despre bombardamente, fraudă electorală, otrăviri radioactive.
Adică, dovezile astea îl fac pe Darth Vader să semene cu Mary Poppins.
Am pus baza de date pe o unitate flash.
Cred că Divizia îmi va da
mult mai mult ca să nu-ți dau acest glonț de argint.
Deci, prețul s-a triplat.
Mai rămâne valabilă înțelegerea?
Da, bine, Bakunin, rămâne valabilă.
Da, așa credeam și eu.
Spasiba.
Baza de date a fost glonțul meu de argint pentru a doborî Divizia
dovada pe care urma să o folosesc pentru a-i expune.
Dar când m-am dus la Londra să mă întâlnesc cu Bakunin, ticălosul nu a apărut.
Așa că acum, băieții răi și cu mine, ne întrecem să-l găsim.
Și cu toții credem că imaginația ta fantastică este cheia.
Deci unde este acum?
Nu, nu, nu. Nu te poți aștepta să știu răspunsul la întrebarea asta.
De ce nu?
Spune-mi doar ce se întâmplă în capitolul următor.
Ceea ce îmi ceri să fac, necesită luni de cercetare.
Ani.
Citit, intervievat, memorarea hărților, cunoașterea orașului.
Nici măcar nu am mai fost la Londra până acum.
Ei bine, grozav.
Să începem de aici. Da.
Eu nu călătoresc cu avioane. Ne-am întâlnit în tren cu un motiv.
Șansele să mori într-un accident de avion sunt de una la 11 milioane.
Dacă rămâi aici și te găsește Divizia n-ai șanse prea bune.
Chiar acum, acel avion este cel mai bun prieten al tău.
Ce zici?
Nu pot face asta.
Respiră. Respiră cu mine.
Delicios.
- Mai multă șampanie, domnule? - O, nu, nu aș putea.
Bine. Mi-am scrântit mâna.
Ce zici de acest avion?
Nu am mai fost niciodată într-un avion, așa că...
Ei bine, asta e o ocazie potrivită să spargi gheața.
Ştii ce vreau să spun?
Aici căpitanul. Vă rugăm să fixați centurile de siguranță pentru decolare.
Da, de parcă asta ne va ajuta cu ceva dacă ne prăbușim.
Ești bine?
Este un exercițiu de anti stres.
Este menit să-mi țină stresul sub control.
Este ceea ce fac rangerii armatei.
O, Doamne.
Ai încercat vreodată alcoolul?
Ajută.
Nu.
Hei, uită-te la mine. Hei!
Uită-te la mine.
Una dintre primele mele operațiuni, sunt în Algeria încolțit
într-o tabără de refugiați sahrawi, literalmente la baza muntelui „Tachat”.
Nu, Tahat.
Se pronunță Tahat.
Este „Tachat”. Este un... Nu este un "cha"?
Nu. Nu există nici un "C". Este Tahat.
Este...
Este doar Muntele Tahat, bine?
Bine.
Acum încep să-l escaladez.
Nu sunt alpinist, așa că știu că în orice clipă
bam, pot cădea cu câteva sute de metri pe secundă.
Să mă împrăștii la impact ca un balon cu apă.
Și ce am făcut?
Am încetat să-mi mai fac griji în legătură cu stânca de 900 de metri de deasupra mea
și am lucrat în spațiul de un metru din fața mea.
Așa că, atunci când simți teamă, concentrează-te pe ceea ce este real.
Ce este chiar în fața ta.
Uită-te acolo.
Zburăm.
Da.
Zburăm.
Mulțumesc.
N-ai pentru ce.
O, Doamne.
A trebuit să aducă pisica.
Ce te aşteptai să fac? Să-l las să se descurce singur? Haide.
Ar fi fost bine. Doamnele cu pisici mor singure mereu. Pisicile se descurcă.
Nu sunt o doamnă cu pisică. Nu sunt.
Și care este problema ta cu pisica mea, mai exact?
E chiar drăguț. E drăgălaș.
- E loial. Este bun. - Te rog.
Dacă mori brusc, pisica aia îți mestecă urechile în maxim 48 de ore.
Cu tine în preajmă, devine din ce în ce mai probabil.
Ăsta este locul.
Memorialul Albert.
Am apărut la timp. Bakunin nu a mai sunat.
Întrebarea este, ce s-a întâmplat?
Este o întrebare bună.
Da. Da.
Da, ce sa întâmplat?
Nu este o întrebare retorică.
Ce s-a întâmplat?
Nu pot doar să vin așa cu un răspuns.
Bineînțeles ca poți.
Sfârșitul cărții cinci, Argylle era pe cale să se întâlnească cu un hacker la Londra, nu?
Așa că mai scrie un capitol și spune-mi ce se întâmplă în continuare.
Nu.
Nu așa funcționează.
Ei bine, suntem într-un parc public urmăriți de asasini
care te vânează în numele celei mai periculoase organizații de spionaj
de pe Pământ, așa că fără o idee mai bună, poate ai putea face un compromis.
Bine, hai să găsim un loc.
Domnule, i-am găsit.
Sunt la Memorialul Albert din Parcul Hyde.
Avem imagini chiar acum. Unul din fanii ei transmite în direct.
Asta e cu siguranță ea. Este Elly Conway.
- Carlos. - Da, domnule?
Alcătuiește o echipă locală.
Vreau ca toate activele din Marea Britanie să fie redirecționate către ei.
Dă-mi audio. Vreau să aud.
Citirea digitală a buzelor activată.
Ce mai facem acolo, șefule?
Te rog. Te rog, doar nu mă grăbi. Trebuie să mă gândesc.
O face să scrie următorul capitol.
Nu este Război și Pace, știi? Avem nevoie doar de un capitol.
Poate câteva pagini.
Când Argylle a ajuns la punctul de întâlnire,
el a realizat...
Deci, ce, tipul ăsta nu mai vine?
De ce mi-ar da un telefon ca să nu sun? Dacă nu cumva...
Telefonul este mesajul.
Acolo. Uite.
De ce să pună un cip de criptare de $2.200 într-un telefon de unică folosință de $20?
Încearcă să ne spună cum să-l...
găsim.
Aș putea să văd telefonul?
Te referi la telefonul flip? De unică folosință?
Da. Trebuie să-l deschidem.
Dacă am dreptate, Bakunin ar fi putut să-l prevadă cu un procesor de criptare.
Sigur.
- Unde este? - L-am aruncat.
Nu-l mai ai? L-ai aruncat? Era un indiciu.
Rămăsese fără baterie. Era de unică folosință.
Ce fel de spion ești?
În mod clar, nu lucrez cu agentul Argylle aici.
Cu acest cip, teoretic, ai putea face apeluri criptate de la un capăt la altul?
Teoretic. Dar persoana de la celălalt capăt ar trebui să aibă
o antenă satelit DiSEqC potrivită. Asta este.
I-ați auzit. Baza de date DiSEqC.
A ales cipul pentru a ne conduce la satelitul lui.
Găsim satelitul, îl găsim Bakunin.
Întrebarea este...
Cum găsim o listă de sateliți operaționali DiSEqC...
în Marea Britanie?
Privește maestrul la lucru.
Știi cum să faci asta?
Keira m-a învățat câte ceva, ştii?
Deci, o să pătrund în baza de date DiSEqC.
Fiecare satelit pe care l-au vândut ar trebui să fie înregistrat la ei.
Dacă nu spargem asta înaintea lor, capete se vor rostogoli.
Uită-te la asta. Paravan de protecție Metasploit.
- Ăsta e un Metasploit... - Da, îl pot sparge. Doar stai.
- Bine? - Pot să-l sparg. Stai.
Provocare acceptată.
Aproape gata.
Aproape...
Gata.
- Am intrat. - Am intrat.
Am intrat.
Aș vrea să-l văd pe Argylle făcând asta.
Mi-ar plăcea să te văd făcând asta.
Deci, ce avem aici?
Câte locații există acolo?
Multe. Adică, nouăzeci...
și șase, pentru a fi mai precis.
La dracu.
Nu, nu.
Dar a ales această locație, Memorialul Albert, pentru un motiv.
- Care este... - ...cea mai apropiată adresă de noi?
Ei bine, atunci cauți cățelușul ăsta, chiar aici.
Și asta... e cea mai apropiată adresă...
- ...de Memorial? - Da, doamnă.
- Da, domnule. - Strada Coburg.
Strada Coburg.
Ca și în Prințul Albert Saxe...
Coburg. Eu...
- cred că am găsit... - omul nostru.
Să sperăm că ai dreptate.
Intuiția scriitorului.
Nu e nimeni acasă. Ce ar trebui să facem?
Ei bine, la urma urmei sunt un spion.
În regulă. Intuiția scriitorului, nu?
Observi ceva?
Da, Bakunin avea bani. Nu ar fi trăit într-o hazna ca asta.
- Echipa 1, care este situația? - Suntem la două mile.
Nu, este tapet peste cărămidă. Ți se pare normal?
Cine a locuit aici avea gusturi proaste? Putem să plecăm.
Ce faci?
Uite. E o linie. Acesta este un indiciu.
- Uită-te la asta. - Ăsta e chit. Ăsta-i ipsos. Să mergem.
Asta e ceva.
Mai avem 95 de locații de verificat. Haide, hai să plecăm de aici.
Nu. Așteaptă. Lasă-mă să-mi dau seama.
Știu că ăsta e locul.
Bine, îmi pierzi timpul, îți pierd și eu timpul.
- Îți place să dansezi? - Nu.
Mie da. Da!
Lider, raportează.
Domnule, suntem la o milă distanță.
Poți vedea ceva?
Stai o secundă.
- Este o cutie. O poți deschide. - Da.
- Bună idee.
Poți măcar să mă avertizezi înainte să tragi?
- Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat cu toată experiența în deschiderea încuietorilor?
Părea mai greu.
Hei! În regulă. Acum mai stăm de vorbă.
Ce-i asta?
Aceasta este o cheie pentru barcă.
De unde știi că este o cheie de barcă?
Locuiesc pe un lac.
Adrese IP, ID-uri VPN, site-uri de transfer. Totul este codificat.
Acesta e un simbol anarhist.
Este omonimul lui Bakunin.
Este după anarhistul rus din secolul al XIX-lea.
Ăsta este. Este al lui Bakunin.
La dracu. Ăsta e jurnalul lui de bord.
Da, și ne-ar putea duce la baza de date. Uite!
Ai avut dreptate.
Ai nimerit-o.
- Mi-am dat seama. - Frumos. Ți-ai dat seama.
Mi-am dat seama.
Poți să-ți dai seama și de asta?
În regulă.
Intrați la numărătoarea mea.
Trei, doi, unu. Intrați!
- Camera este sigură. Țintele au dispărut. - La naiba!
Doamne, urăsc pisica aia.
Nu, nu.
De ce continuă să se întâmple asta?
Un tip acolo!
- Uită-te la asta. - La ce?
La asta!
O, nu.
Îmi pare rău.
Pisica aia tocmai a consumat una din cele nouă vieți. Pe bune.
- Pisica e un coșmar. - Da, nu este cel bun moment al lui.
De fapt, se simte mult mai bine. Se simte destul de bine.
Geanta, te rog. Mulțumesc foarte mult.
Bine, băieții ăștia din divizie, vin în valuri.
Vor fi și mai mulți.
Deci, dacă nu vrei să stai să-i aștepți, îți sugerez să dispărem de aici.
Bine.
Aici, stai.
Stai.
Haide. Nu așa.
- Stai așa. Ține asta pentru mine. - Bine.
- Ia-o. - Mulțumesc.
- O să-i elimin. - Bine.
Și-i vei călca pe capete când plecăm.
- Da. - Asigură-te că nu mai mișcă.
Ai înţeles?
Nu pot să-i calc pe cap!
Bineînțeles că poți.
Craniul uman este șocant de fragil.
Ce?
E ca și cum ai zdrobi un ou.
Sau... Ai lovit vreodată un pepene cu un ciocan?
Ridici piciorul și zdrobești.
Așa, da?
Nu, e minunat. E distractiv.
Ca la Twist. Ai dansat vreodată Twist?
E ca și cum ai dansa Twist. Unu, doi, trei și...
zdrobește capul. Unu, doi, trei.
Eu nu dansez. Și nu zdrobesc cranii.
Atunci asta ar trebui să fie o experiență nouă și distractivă pentru tine.
Trei, doi, unu.
Să mergem.
Bine. Poți să faci asta. Răsucești și zdrobești.
Bine.
Răsucești și...
Și...
Nu pot face asta.
Elly, ce se întâmplă?
Elly! Ce s-a întâmplat cu zdrobitul?
Ce s-a întâmplat?
Eu mi-am făcut treaba. Tu nu ți-ai făcut-o pe a ta.
Da, corect. Nu.
Deci, am vrut să o fac...
- Da. - Doar că...
Chiar nu părea necesar, știi?
Ce ziceai?
Greșeala mea.
Mai sunt mulți?
Unde te duci?
Potrivire la fix.
Bine.
Bine, așteaptă o secundă. Aidan, fii atent, bara aia.
Barca asta. Cheia bărcii.
Ăsta-i Bakunin. Este planul de evadare al lui Bakunin.
Probabil că a lăsat o frânghie
sau o scară sau ceva pentru a coborî.
Nu, vom sări.
- Ce? - O să sărim.
Nu, nu, nu.
- Suntem la etajul trei. - Ai avut dreptate.
Bakunin a luat totul în calcul.
- Sub prelată este o saltea. - Nu.
- Garantat, îți zic. - Dacă te înșeli?
Ai încredere în mine. Uite cât de departe te-am adus.
Da, încolțiți pe un acoperiș, pe cale de a fi uciși.
- Bine, așa e. - Vai, Doamne!
Lasă-mă să te întreb ceva. Ai încredere în Alfie, nu-i așa?
Desigur.
Slavă Domnului.
Sfinte Sisoe. A mers!
- Vai, slavă Domnului. - Vom sări.
- Cu brațele întinse, aterizăm pe spate. - Nu.
- Va fi ca o cădere de încredere. - Nu.
- Ai făcut vreodată o cădere de încredere? - Nu.
- Va fi grozav. - Vai, Doamne.
Alfie este singur acolo.
- Trebuie să ajungem jos. - Vai, Doamne.
Uită-te la el, a aterizat ca un ninja.
El e perfect în regulă.
- Gata? Număr până la trei. - Bine. Vai, Doamne.
- Unu, doi... - Vai, Doamne.
Trei!
Alfie!
Bine.
- Alfie, Alfie. - Haide, suntem expuși.
- Slavă Domnului. - Să mergem. Haide.
- Vrei să fii împușcată? - Ești copilașul meu dulce.
Au scăpat, domnule.
Îmi pare atât de rău, domnule director.
Regretul pentru timpul pierdut e încă o pierdere de timp.
Alimentați avionul.
Facem o mică excursie în Europa.
Când te prind, Bakunin.
Om inteligent.
Doamne, nu.
Lasă-mă în pace.
În sfârșit, puțină recunoștință.
Uite cine vrea să-și facă prieteni.
Vrei să fim prieteni?
De ce continui să te prefaci că nu sunt aici?
Pentru că nu ești real.
Atunci de ce vorbești cu mine?
Păi, asta e problema. Ești doar o halucinație.
Ești acolo din cauza stresului meu și a anxietății mele care
declanșează un mecanism vizual de adaptare sau ceva de genul.
Ești doar un personaj pe care l-am inventat.
Oare?
Da, ești o pacoste mică.
Pleacă de aici.
Tu ești autorul. Cuvântul tău este porunca mea.
Dumnezeule...
Pleacă de aici.
Pisica m-a zgâriat.
Mă întreb de ce.
Băiatul nostru a folosit un algoritm cu cheie simetrică pentru a-l cripta.
Cifru Feistel?
Schema Lai-Massey. Direct din prima carte.
Chiar știi multe despre Argylle.
Nu am vorbit prostii în tren. Sunt un cititor fidel.
Ești o scriitoare a naibii de bună, Elly Conway.
Bine.
Nici tu nu ești un spion prea rău.
Da.
Mulțumesc.
Dușul îți aparține.
Încerci să-mi transmiți ceva?
Deși, probabil că ar trebui să merg la duș.
Da, bine. Accept pontul.
Lasă-l în pace, amice.
Lasă-l. Vino aici, dragule.
Hei.
Am prins-o.
Nu știu, la un motel de rahat.
Nu bănuiește nimic.
Nu. Uite care-i treaba, femeia asta mă înnebunește.
Elly Conway are nevoie de un glonț în cap.
Nu, ascultă. Ți-o aduc,
apoi îi punem capăt. Bine? Am terminat cu rahatul asta.
Da.
Nu, nu. Asta-i tot.
Bună.
Ce cauți din nou aici, Leonard?
De cât zahăr poate avea nevoie un bărbat?
- Nu înțeleg. - Ce? Nu, nu.
Nu sunt aici pentru zahăr.
Este fiica ta, sună cu taxă inversă din Londra.
Este Elly.
- Alo. - Mamă? Mamă, bună.
Elly, iubito, ne-am făcut griji când n-ai mai ajuns.
Ce faci la Londra?
Leonard, încerc să vorbesc cu fiica mea.
Putem avea puțină intimitate, te rog?
Dar e telefonul meu.
Și zahărul era al meu. Te-am bătut la cap cu asta?
Du-te acasă, Leonard.
Elly, stai. Ai urcat într-un avion?
Asta e grozav.
Da, păi, nu atât de grozav pe cât pare.
Am niște probleme foarte mari, mamă.
Probleme? Ce fel de probleme?
Este... complicat.
Nu pot spune, nu pe o linie nesigură.
Linie nesigură?
Tu vrei să fac un atac de anxietate în toată regula.
Gata. Vino acasă, Elizabeth.
Nu, nu pot.
Nu am bani, nu-mi pot folosi
cardurile de credit, nu am pașaport.
Nu știam pe cine altcineva să sun, bine?
Atunci venim noi la tine, dragă.
Barry! Rezervă-ne zboruri către Londra! Anglia!
Îți amintești hotelul în care v-am cazat
pe tine și pe tata pentru a 30-a aniversare?
De parcă aș uita. Este...
Nu spune numele la telefon. Doar rezervați aceeași cameră acolo.
Dacă întreabă cineva, spuneți că este...
o călătorie de afaceri pentru tata.
Una din conferințele lui stomatologice.
Elly. Vai, Doamne.
Te simți bine? Ești rănită?
Da, sunt bine.
- Jur. - Ești sigură?
- Da. - Bine, atunci dă-mi-l pe Alfie.
Cred că mori de foame, dragă. Am comandat mâncarea ta preferată.
Slavă Domnului. Îmi este atât de sete.
Și tu, Alfie.
Uite, nu te-am uitat nici pe tine.
Bine, acum, e o chestiune legată de taxe?
Pentru că am presupus că e vorba de taxe.
Nu, mamă. Nu-i vorba de taxe.
Ascultă, ați fost cumva urmăriți?
Urmăriți?
Cine naiba ar vrea să ne urmărească?
Pot să-ți explic, sau cel puțin să încerc. Unde e tata?
Pe hol, ia gheață.
Toată secretomania asta
mă sperie, dragă. Bine?
Acum, vreau doar să știu... - Nu deschide usa.
- E tatăl tău, dragă. - Nu.
Mamă, așteaptă!
- Elly. - Tată.
Hotelul ăsta blestemat.
Te fac să apelezi la room service pentru gheață, îți vine să crezi?
Vino aici, Ells Bells.
Tată, îmi pare atât de rău că v-am băgat pe amândoi în treaba asta.
Nu mai aveam la cine să apelez.
Nu-ți cere scuze.
Pentru asta sunt părinții, indiferent câți ani ai avea.
Doamne, tremuri.
Hai, stai jos.
Totul va fi bine.
Și ce spunem mereu?
- "Și asta va...?" - "Și asta va trece."
- Știu. - Da.
Dar cred că asta nu va trece atât de...
uşor.
Bine.
Deci, ceva ce am scris în noua mea carte
ceva ce am inventat,
s-a apropiat prea mult de ceva real.
Și din cauza asta, o agenție de spionaj,
o Direcție adevărată
a crezut că pot să-i ajut cu recuperarea unei baze de date
pe care o căutau, așa că au venit după mine.
Păi... cum ai scăpat, dragă?
Ei bine, un alt spion m-a salvat.
Mi-a promis că mă poate proteja dacă
îl ajut să găsească fișierul înaintea lor.
M-a convins că este tipul bun
până când am aflat că nu este așa.
Așa că, am furat singurul indiciu pe care îl aveam despre acest fișier și...
E un fel de jurnal al unui hacker sau ceva de genul ăsta.
Și... am venit aici și...
Ei bine, eu doar...
Eu... nu știu în cine să am încredere.
Deci, acum experimentezi droguri, dragă?
- Ruth! - Mamă!
- Ce? - Nu!
- Uită-te la ochii ei. - Nu asta se întâmplă.
- Uită-te la... - Elly. Acest...
Acest jurnal, unde este?
L-ai adus?
Da, este...
Este acolo. În rucsacul pisicii.
Bine.
Trebuie să mergi la poliție. Sau la FBI.
Nu, mamă, nu înțelegi.
Acești oameni, au ochi peste tot.
Nu putem sta cu mâinile în sân.
Trebuie să mergi la presă.
Asta o să faci. Du-i-l lui Anderson Cooper.
Cineva de genul, ei pot...
nu știu. Barry, tu ce crezi?
Barry!
- Dumnezeule. - Fii atent, dragă.
Ce crezi?
Eu sunt doar...
Sunt doar fericit că...
ai ajuns aici sănătoasă și în siguranță
și că acel psihopat nu te-a rănit.
Doamne ferește să ți se întâmple ceva
că nu știu ce ne-am face eu și mama ta.
- Cred că v-ați descurca destul de bine. - Ce se întâmplă?
Doamne. Mamă, repede, treci în spatele meu.
Nu. Nu ne ucide, te rog.
Îți dau bani. Aduc... Nu, nu...
M-ai confundat cu altcineva.
- Taci. - Sunt dentist.
Aidan, nu face asta.
Nu este ceea ce pare, Elly. Las-o să plece.
- Toate astea sunt din vina mea. - Te rog, nu.
Vai, Doamne. Tată.
- Trebuie să ai încredere în mine, Elly. - Să am încredere în tine?
Ai spus că vrei să-mi tragi un glonț în cap.
Te-am auzit!
Iei lucrurile prea literal.
- Doamne. - Dar mi-ar plăcea să-i
bag un glonț în cap, vorbesc serios.
Ajunge.
Dacă mă omori, Divizia nu va înceta
niciodată să te vâneze. Niciodată.
Tată?
Ce?
El nu e tatăl tău. Nu înțelegi?
Iar ea nu este...
Taci, Wilde.
Să nu crezi că nu-mi va face plăcere să o ucid.
Mamă?
Să mergem.
Sunt părinții mei.
Uită-te la mine. Hei, trebuie să ai încredere în mine.
Tocmai ai împușcat-o pe mama mea!
Aia nu-i mama ta.
Femeia aia a încercat să-ți zboare creierii.
Cine este singura persoană care
nu aîncercat să te omoare în ultimele 72 de ore?
Intenționat. Să mergem.
Haide! Să mergem!
Urcă în mașină! Să mergem!
- Ce facem cu Alfie? - Alfie?
- L-am uitat pe Alfie. - Pisica?
Nu pot să-l părăsesc. Trebuie să mă întorc.
Îți bați joc de mine.
El e singura familie pe care o mai am. Te rog.
Vrei să mergi acolo și să mori cu pisica?
Sau vrei să vii cu mine și să afli adevărul?
E decizia ta.
Dar mai vin și alți băieți răi, Elly.
Ia o decizie.
Ce s-a întâmplat? Ești bine?
Dacă sunt bine?
- Vai de mine. - Mă întrebi dacă sunt bine?
Părinții mei au încercat să mă omoare.
Mama mea, care, apropo, dintr-odată are accent britanic,
îmi pune un pistol la tâmplă.
Nu mai am pe nimeni e încredere.
Iar Alfie este cu acești monștri...
Alfie e la ei, iar eu nu-l voi mai vedea niciodată, nu-i așa?
Nu-l voi mai vedea niciodată pe Alfie.
Deci, nu știu...
Nu știu, Aidan, spune-mi tu.
Spune-mi, crezi că sunt...
Crezi că sunt bine?
Bine, poate a fost o întrebare stupidă.
Pot să-ți spun că te înșeli asupra unui singur lucru.
Ai pe cineva în care poți avea încredere.
Și crede-mă, ai nevoie de odihnă, puștoaico.
Nu sunt obosită.
Crede-mă, ești.
Cu cât spionul este mai mare, cu atât mai mare e și minciuna.
Totul o să fie bine.
Bună dimineața, rază de soare.
Unde suntem?
Olá, Franța. Adică, buongiorno, Franța.
Este bonjour.
Asta am spus.
Îți place Franța?
Să-ti zic ceva, francezii îmi dau fiori.
Te-ai prins? Crêpes?
Mai am glume din astea.
Ia te uită, spionul risipitor se întoarce.
- Ăla e? - Da.
Bravo.
Elly, el este Alfie.
Alfie?
A, da... și pisica ei se numește Alfie.
Este un nume perfect.
Pentru o pisică foarte tare.
Alfie.
- Adică Alfred Solomon? - Da.
Fostul director adjunct al CIA, Alfred Solomon?
Gata cu lacrimile. Îţi promit.
Mulțumesc.
Vrei să facem o plimbare?
Sigur.
Bei vin?
Da, uneori.
Pinot noir.
Unul dintre cei mai vechi struguri care există.
De pe vremea Imperiului Roman.
Crescut peste tot în lume.
Dar știi de ce vinul pe care îl facem
are un gust atât de diferit față de
un pinot făcut în, spre exemplu, Napa sau Toscana?
Același strugure.
Diferența e unde a crescut.
Un val de căldură de vară oferă o aromă mai exotică, tropicală.
Altitudinea mare oferă un soi acid și așa mai departe.
Sunt produse ale mediului lor.
Teroir-ul, cum o numesc francezii.
Nu poți ști ce e un strugure
până nu știi prin ce a trecut.
Așa își fermentau străvechii vinul.
O tehnică uitată de istorie până când mii de ani
mai târziu, un fermier francez a dat peste
ruinele unor cuve ca acestea, îngropate pe proprietatea sa.
Et voilà.
Ceea ce era pierdut a fost acum găsit.
Asta e treaba cu trecutul, persistă.
Poate fi îngropat, dar tot acolo jos așteaptă
ca persoana potrivită să vină și să-l dezgroape.
Intră.
Ce sunt toate acestea?
De ce...
De ce suntem aici?
Pentru că, Elly Conway, este timpul
să-l cunoști pe adevăratul agent Argylle.
Cărțile alea pe care le scrii?
Aidan ți-a spus că sunt predicții.
Ei bine, nu sunt.
Sunt amintiri despre cine ești cu adevărat.
Bine ai revenit, agent R. Kylle.
Asta-i vrăjeală.
Vrăjeli! Prietenul tău? E nebun de legat!
Mă auzi? Nebun!
Sunt o scriitoare!
Nimic mai mult, nimic mai puțin.
Indiferent de prostiile false
pe care mi le-a arătat.
Doamne, Iisuse!
Nici nu-mi vine să cred ce mi se întâmplă!
Nu te mai smiorcăi atât!
Numele tău este Rachel Kylle
și nu te plângi de nimic.
Numești asta smiorcăială?
Tu crezi că romanele cu spioni sunt prostii siropoase!
Nici măcar nu-ți plac pisicile.
Ești o persoană care iubește câinii.
Ba nu sunt!
Eu sunt Elly. Elly Conway.
Ei bine, mi-e dor de Rachel.
Îmi pare rău.
În mod clar îți este dor de cineva care nu sunt eu, bine?
Bine, fie.
Știi ceva? Nu mai vreau să o mai văd niciodată pe Elly Conway.
Mașina este a ta. Au revoir, Elly.
Grozav. Adio.
- Ce? - Da.
Haide. Cât de rapidă ești?
Bună, Rachel.
Vreau să știu totul.
Deci, ne întâlnim din nou, Lai-Massey.
Vechiul meu dușman.
Ce durează atât de mult?
M-am dus pe teren pentru a obține aceste imagini.
Acolo sunt rezultatele mele. Unde sunt ale voastre?
Decriptarea unei scheme Lai-Massey necesită timp, domnule director.
Dar nu avem timp.
Totul depinde de asta.
De atâtea minciunile?
Adică, de ce nu ai venit să-mi spui?
A trebuit să-ți lăsăm amintirile
să revină în mod natural.
Altfel, ai putea pierde
definitiv tot ce este îngropat acolo.
Ce mi s-a întâmplat?
Bine.
Ultima dată când te-am văzut a fost
în dimineața în care ai plecat
să te întâlnești cu Bakunin la Memorialul Albert.
Nu am fost eu acolo.
Tu ai fost.
Și nu te-ai mai întors.
Încă nu știm ce a mers prost,
cum s-au desfășurat lucrurile în acea zi.
Știm doar că atunci când ai ajuns la urgență, erai în comă.
O necunoscută, găsită pe malul Tamisei.
Acolo te-a găsit Divizia.
Când ți-am dat de urmă,
te mutaseră deja într-un spital din state.
Rachel, deschide ochii.
Așa.
Îţi aminteşti de mine?
Știi cine ești?
Nu mai erai Rachel.
Ai fost ca o tablă goală.
Nu îți puteai aminti nimic.
Așa că Divizia a încercat o abordare diferită.
Într-o zi, o femeie pe care o cunoșteam, dr. Margaret Vogler,
șefa Operațiunilor Psihologice pentru Divizie,
a intrat cu Ritter.
Suntem părinții tăi.
Familia ta.
- Tu ești Elly. - Conway.
O chelneriță dintr-un oraș mic, care a supraviețuit
unui accident teribil de patinaj.
Am adus câteva lucruri pentru ca
tu să-ți amintești cine ești.
Au făcut totul ca la carte.
Uită-te la asta, cutia ta muzicală.
Ți-au adus obiecte alese atent de Vogler.
Declanșatoare vizuale pentru a-ți aminti
de viața pe care au vrut să crezi că ai avut-o.
Premiul pentru patinaj. Da, așa este.
Și asta.
- Luminile, te rog, dragă. - Da.
Ține minte.
Lucrarea lui Vogler a fost manipulare mentală la un alt nivel,
chestii de tipul candidatului Manciurian.
Elly.
Patinaj.
Ți-au spălat creierul, Elly.
Simplu ca bună ziua.
Hei.
Tată. Mamă.
Asta mi-a lăsat o singură variantă.
Alfie, omul care ne-a antrenat.
A deschis o anchetă,
dar fără baza de date ca dovadă,
Ritter l-a demis pe motiv de teoretician al conspirației
și de atunci îl vânează continuu.
Cu Alfie pe fugă și nimeni altcineva care să-i oprească,
Divizia a început ultima etapă a planului lor.
Acum că începi să-ți amintești cine ești,
ne-am gândit că ar fi timpul să-ți dăm jurnalul înapoi.
Da.
Așa că, în sfârșit poți scrie toate
poveștile pe care ai vrut să le scrii.
Jurnalul pe care ți l-au dat era un fals
scris de dr. Vogler.
Tot ceea ce a făcut a fost să-ți ofere elementele de bază ale vieții tale,
la o distanță suficientă față de adevăr
pentru a proteja nume reale, locuri, evenimente,
în speranța de a obține acces asupra amintirilor tale reale
prin poveștile pe care te-au încurajat să le spui.
Partea nebună este că a funcționat.
Ai început să scrii o romanizare a vieții tale reale.
Trebuia doar să așteptăm să vedem cum decurge.
Carte după carte, te-ai apropiat din ce în ce mai mult
până când, săptămâna trecută,
ai fost pe punctul de a oferi Diviziei
exact ceea ce avea nevoie.
În acel moment te-ar fi...
M-ar fi ucis.
Nu aș fi lăsat să se întâmple asta.
Nu cât sunt eu aici.
Stai, deci m-ai urmărit în ultimii cinci ani?
Da, cred că da. Dar nu într-un mod ciudat.
Doar pentru că tu ai uitat cine ești...
nu înseamnă că eu am făcut-o vreodată.
Te cunosc mai bine decât te cunoști pe tine însuți, puștoaico.
Cine sunt, Aidan?
Păi,
a fost odată ca niciodată, un agent CIA,
unul din cei mai buni agenți de teren antrenați vreodată la Langley.
De aceea ai fost recrutată de Divizie.
Și la fel ca în cărțile tale, era un adevărat Wyatt.
Tu ești adevăratul Wyatt?
Cu plăcere.
Eu mi l-am imaginat pe Wyatt mult mai...
Mai mare? Mai puternic? Da.
Presupun că așa și-a amintit inconștientul tău de mine.
Sunt flatat, cred.
Există și o adevărată Keira.
Arată cunoscut?
Din păcate, Vogler nu a trebuit să schimbe
felul în care ai descris-o în cărțile tale.
Din cauza a ceea ce s-a întâmplat în Grecia.
Deci Keira... de fapt...
Atunci hai să plecăm naibii de aici.
Ucisă în acțiune. Împușcată în inimă,
exact așa cum ai scris, de adevărata Legrange.
Aveam de gând să o aduc înapoi, în a șasea carte.
Un fan mi-a trimis
un e-mail cu o idee nebună, pentru o răsturnare de situație.
Mai nebun decât toate astea?
Nu cred.
Agenți! Veniți aici!
Lai-Massey tocmai a fost învinsă
de mine!
Datele din jurnalul lui Bakunin
ne arată că el i-a lăsat fișierul
domnișoarei Saba Al-Badr, Paznica Secretelor.
Potrivit Coranului,
păstrarea secretului altuia este o datorie mandatată de Dumnezeu.
Dacă-l divulgi, este un păcat de neiertat.
Domnișoara Al-Badr a dus această credință la un alt nivel.
Bakunin a lăsat instrucțiuni specifice
ca fișierul să poată fi recuperat de o singură persoană,
adică agentul cu care urma să încheie târgul,
o veche cunoștință a Paznicei,
Rachel Kylle.
Nu, nu.
Dacă Paznica o așteaptă pe Rachel Kylle,
va simți că ceva nu e în regulă când mă va întâlni.
Am anxietate, atacuri de panică...
Asta doar pentru că
ți-au fost induse în mod sistematic de Vogler.
Orice mi-au făcut a funcționat
pentru că nu sunt deloc în regulă.
Nu pot reuși o misiune de spionaj.
Nici măcar nu pot să mă uit la el fără să-l văd pe Argylle.
Da, Argylle îmi vorbește.
Și știi ce? Mi se pare liniștitor.
Adică, nu înțelegeți? Îmi pierd mințile.
Nu îți pierzi mințile.
Îți revii.
Argylle este subconștientul tău
care luptă să-ți spună cine ești cu adevărat.
Elly.
Dacă ai putut scrie despre Argylle timp de cinci ani
poți fi Rachel Kylle pentru o noapte.
Te vei descurca.
Sunt sigur de asta.
Putem merge împreună.
Bun.
Mergeți să vă echipați.
Și dacă nu vă amintiți realitatea,
vă propun să vă îmbrăcați cu ceva extraordinar.
Arăți bine.
Nu mă simt foarte bine.
Totul va fi bine.
Cred că o să am nevoie de o băutură.
Este un palat sec, Elly.
Alcoolul și păstrarea secretelor nu se îmbină cum trebuie.
Două ape minerale, vă rog.
Când Paznica e gata, ne va chema.
Deocamdată, relaxează-te.
Ascultă, e în regulă să ai emoții.
De ce aș avea emoții? Bineînțeles că nu am emoții.
Nu am de ce să am emoții nu-i așa, Aidan?
Mulțumesc.
Bineînțeles că am emoții.
Intru în panică.
Știi ce calmează emoțiile? Dansul.
- Să dansăm? - Da.
- Nu dansează nimeni. - Intră în ritm.
Tu ești singura persoană care dansează.
Ce zici de asta?
Aidan, nu pot dansa, așa că...
Poate Elly Conway nu poate dansa, dar Rachel Kylle sigur că poate.
- Nu pot dansa. - Sigur că poți. Te descurci.
Dumnezeule. Nu știu ce să zic despre...
Să ne prostim. Ce-i asta?
Asta este ridicol.
Nu, Aidan. Nu.
Nu scapi așa ușor.
Avionul ăsta cu reacție are plinul făcut și e gata de decolare.
- Nu poți dansa, nu? - Nu.
Atunci ce naiba e asta?
- Mai știi să te învârți? - Poftim?
E mișcarea de dans preferată a lui Rachel.
- Ce vrei să spui? - Da, a patra carte.
- Nu, nu, nu. - Da. Se întâmplă.
Nu!
Este cântecul meu.
Nu.
Cântecul nostru.
Ăsta era cântecul nostru.
Ce vrei să spui?
A început în Mogadishu.
Eram agenți de teren, în mijlocul luptei.
S-a întâmplat, apoi iar și iar...
Am continuat să găsim modalități de a ne reîntâlni, cred.
Cât timp am fost...
Până în ziua înccare ai dispărut.
În momentul când te-am văzut în tren...
a fost foarte greu pentru mine.
Adică?
Să mă prefac că nu te iubesc, puștoaico.
Cea mai grea misiune din viața mea.
Deci, ne-am simțit bine împreună?
Destul de grozav, dacă mă întrebi pe mine.
Trebuie doar să mă crezi pe cuvânt.
Nu.
Nu voi face asta.
Îmi amintesc.
Îmi cer cuze, dar manifestările de afecțiune în public
nu sunt permise.
- Scuze. - Desigur.
Tocmai ce încheiam, șefu'.
Îmi pare rău.
Paznica vă primește acum, domnișoară Kylle.
Minunat.
Doar domnișoara Kylle.
Te bucuri de petrecere?
Da, este minunată. Mulțumesc.
Legendara Rachel Kylle,
dându-se drept scriitoare de romane cu spioni timp de cinci ani.
Bravo, draga mea. Bravo.
Dar cu siguranță ti-a fost dor, nu?
De ce anume?
De tot.
De crime, de minciuni.
De mine.
Nu am venit aici pentru a depăna amintiri, așa că...
Desigur.
Așează-te, te rog.
Când treaba ta e să păstrezi secrete
înveți să descoperi minciunile.
Ceea ce mă nedumerește
pentru că te-am privit ca Elly Conway
și nu mi s-a părut că ar exista.
Eram sub acoperire.
Mi-am jucat bine rolul.
Mult prea bine, părea deseori.
Deci, spune-mi, cine ești cu adevărat?
Agent Kylle sau Elly Conway?
Pentru că nu cred că ești ambele
și doar una iese vie camera asta.
Eu...
nu știu ce să spun.
Bineînțeles că știi.
Nu ai nevoie de mine.
Ai nevoie doar de tine.
Rămas bun.
În domeniul meu, Saba...
ai tendința să nu dai doi bani pe părerile unei scursuri ca tine.
Deci, mă tem că trebuie să te întreb...
Îmi dai cutia aia nenorocită
sau mă faci să ți-o iau cu forța?
Poate că până la urmă nu te-ai schimbat atât de mult, agent Kylle.
Ești binevenită să-mi folosești computerul.
De unde știu că este sigur?
Mă numesc Paznica Secretelor cu un motiv.
Pentru că le păzesc.
Aidan, vei fi un turist foarte fericit.
Jackpot, Alfie.
Rahat.
Nu...
Iat-o.
Cum a mers?
Ăla e...
În regulă. Sunt atât de mândru de tine.
Aidan, trebuie să te întreb ceva.
- Da? - Trebuie să știu în cine...
În cine poți avea încredere?
Ei bine, acum știu în cine nu pot avea încredere.
Nu da vina pe gazda noastră.
E vina ta că i-ai arătat registrul lui Ritter.
Iar tu, te rog să nu încerci ceva prostesc.
Spre deosebire de hotelul Savoy,
aici nu trebuie să port o vestă antiglonț.
Oamenii ei ne vor elimina înainte să mișcăm un deget.
Și acum ce facem?
Ce-ar fi să bem o ceașcă de ceai?
Eu voi fi mama.
În regulă. Eu voi fi tatăl.
Tu prima.
Deci, te-ai uitat ce e pe unitate, nu-i așa?
Începi să afli adevărul, Rachel.
Totul devine clar, nu-i aşa?
Începi să-ți amintești.
Amintește-ți de ce te-ai dus la Bakunin.
Amintește-ți cine te-a trimis.
M-ai găsit într-un timp record.
Poate că ești la fel de bună cum se spune.
Continuă.
Urmărește amintirea.
Transferul a fost finalizat.
Mulțumesc.
Atunci dă-mi fișierul pentru care am venit.
Păi, nu este aici.
Nu fi așa surprinsă.
Relaxează-te, dragă. Fișierul încă este al tău.
Doar pe tine te așteaptă
împreună cu Paznica Secretelor.
Al-Badr?
Rachel, urmărește amintirea.
Continuă.
Afacerea noastră s-a încheiat.
Eu l-am ucis pe Bakunin.
- Ce? - Bineînțeles.
Nu ne-ai dezamăgit niciodată, Rachel.
Ai fost cea mai loială dintre toți asociații Diviziei.
Spune-mi că nu e adevărat.
Spune-mi că nu e adevărat!
Ascultă-mă...
Armele nu sunt permise.
Somniferele, în schimb, sunt permise fără nicio problemă.
Iat-o.
Unde mă aflu?
Ești acasă, draga mea.
"Dragă?"
Suntem încă tată și fiică?
Păi, fie că îți amintești sau nu...
Se poate?
Îmi pasă de tine, Rachel.
Și văzând că în ultimii cinci ani
ai trăit această viață jalnică...
ca o leoaică convinsă că este un miel,
pur și simplu m-a sfâșiat.
Nu, nu ești fiica mea.
Dar eu sunt bărbatul care te-a ajutat
să devii femeia care ai fost destinată să devii.
Dar mai avem o problemă.
Problemă?
Ai baza de date.
Da, dar îmi lipsește Alfie.
Nu va înceta niciodată să încerce să ne expună.
Așa că, te rog...
spune-mi unde e.
Ritter, nu știu.
Nu mint. Nu știu.
Era undeva în mijlocul Franței, la țară.
Aidan știe.
M-a dus acolo în timp ce dormeam.
În ciuda eforturilor noastre, refuză să vorbească.
Înțeleg.
Pot să rezolv eu.
Lasă mielul să răcnească.
Îți voi oferi un târg.
Vino.
Tu mi-l dai pe Alfie al meu,
iar apoi eu ți-l voi da pe al tău.
Fă ce vrei cu el.
Urăsc pisicile.
Și eu.
Mergem?
Da.
Îți place?
L-am reconstruit pentru momentele în care eu și directorul trebuia să fim la bază,
iar tu voiai să vorbești cu mami și tati pe FaceTime.
Agentul Wilde, aici de față, încă refuză să vorbească.
Deloc surprinzător.
Dar vom încerca altceva.
Aidan, te rog, spune-le.
Sau asta va deveni mai urât curând.
Unde este Alfie?
Vorbim din nou despre pisică?
Pentru că, băi frate...
Omoară-mă. Omorâți-mă acum, băieți.
Dacă îmi spui acum, îți promit că nu va suferi.
Dar cu cât durează mai mult să răspunzi la întrebare...
și vei raspunde...
la fel de mult va dura să-l ucid.
Înțelegi?
Ce-ai zice să-ți răspund la întrebare
după ce răspunzi mai întâi la una din întrebările mele?
Nu vrei să te pui cu mine în momentul ăsta, Aidan.
Nu pot să înțeleg un lucru.
Odată ce ai aflat că știu adevărul despre Divizie
ai fi putut să mă omori.
S-ar fi putut termina chiar acolo, dar nu ai făcut-o. De ce?
Se pare că slujim același stăpân.
Închide comunicațiile.
Cred că e din cauză că
și tu ai vrut să renunți.
Ignoră-l.
Ai Divizia în sânge.
Mereu a fost așa.
De asta l-ai ucis pe Bakunin.
L-ai ucis pe Bakunin pentru că ai jucat
în ambele tabere până în ultima secundă.
Urma să primești acel fișier și să faci ceea ce trebuie.
Știu că asta aveai de gând.
Pentru că...
Elly Conway,
persoana aceea,
nu e complet inventată.
Ei nu pot șterge acea persoană.
Toată bunătatea ei, se află în tine.
Aceea e Elly Conway, adică tu.
Numele meu este Rachel Kylle.
Să verificăm dacă are un dispozitiv de urmărire în lănțișor.
Cum rămâne cu Alfie?
Cum naiba îl mai găsim acum?
Nu ne-ar fi spus niciodată.
Totul a fost o pierdere de timp.
În plus, gândesc limpede acum.
Știu cum să-l găsesc.
M-am uitat la ceas când am ajuns acolo,
a fost un drum de cel puțin 12 ore.
N-ar fi putut fi în Burgundia.
Să vedem.
Voi verifica în arhivă fiecare misiune
pe care am avut-o în sudul Franței.
Să vedem dacă apare ceva neobișnuit.
- Nu mai ești așa dur acum, nu? - Haide, amice.
- Lasă-l. A fost un fel de legendă. - O legendă?
- Păi, da, a fost. - Da.
"A fost" e cuvântul cheie.
Nu, nu, nu.
Asta-i suficient de legendar pentru tine?
Mașina lui era parcată afară.
În Franța, plăcuțele de înmatriculare sunt numerotate după regiune.
A lui era șaptezeci.
Șaptezeci... și ceva. Sunt sigură de asta.
Însemnând ce?
Adică se află la sud de Avallon
și la nord de Cluny.
Înseamnă că suntem aproape.
Înseamnă că aproape am ajuns.
Director Ritter, e curat. Niciun dispozitiv de urmărire, domnule.
Excelent.
Aproape gata.
Întotdeauna poți conta pe agentul Kylle.
Aproape.
L-am găsit.
Genial.
Foarte bine, agent.
Și mai bine de atât,
pentru că mi-ai dat acces la computerul tău,
tocmai i-am trimis baza de date lui Alfie.
Poftim?
Pentru că îmi amintesc totul.
Aproape totul.
Alfie, iubitule, ești bine?
Îmi pare rău pentru tot ce am spus mai devreme.
Bine, vom merge într-o mică aventură acum.
Cod roșu! Cod roșu!
Bine.
Cred că glumești.
Cum de mai ești în viață?
Îți amintești ultima dată când ne-am văzut?
M-ai zgâriat.
Acum uite cine are o gheară.
Ochi pentru ochi.
Aidan, eu sunt.
Bine, las arma jos.
Pe jos.
Mă voi ridica foarte încet, bine?
Aceeași echipă, Aidan.
Aceeași echipă.
Aceeași echipă, zici?
M-ai împușcat în inimă!
Două cuvinte, coridor vascular.
Așa voiam să o aduc pe Keira înapoi.
A șasea carte, îți amintești?
Keira.
E un spațiu de cinci centimetri, pe care, nimerit din unghiul potrivit
arată de parcă ai fi împușcat în inimă, dar glonțul iese pe partea cealaltă.
O pot salva.
doar trebuie să oprești sângerarea.
Ăsta-i cel mai stupid lucru pe care l-am auzit vreodată.
Atunci cum de mai ești în viață?
M-ai împușcat intenționat printr-un spațiu de cinci centimetri din piept
după ce nu ai tras cu o armă de acum cinci ani,
pe baza unei idei trimise de un fan.
- Corect? - Da.
Adică, m-am documentat,
dar da, așa este.
Cine-i fanul? Jeffrey Dahmer?
Da, e impresionant. Aș vrea să-l cunosc pe fanul ăla.
Da, păi, amândoi vrem.
Domnule, am găsit-o. E în armurărie.
Arată-mi.
- E cu agentul Wilde. - Ce?
Cum de mai e în viață nenorocitul ăsta?
În momentul ăsta, trebuie să ajungem
în camera serverelor de la parter
ca să-i tirmitem fișierul lui Alfie.
Înseamnă că va trebui să dăm piept
cu fiecare soldat pe care-l are Divizia în această bază.
Ritter a avut suficient timp să se asigure
că ne vor aștepta de cealaltă parte a ușii.
Ce zici, Aidan?
Vrei să dansăm?
Credeam că nu mai întrebi.
Nu pot să văd niciun rahat.
Nolan, nu văd nimic! Arată-mi imaginile termice acum.
Imaginile termice se afișează acum.
Deschide gurile de aerisire. Pe toate.
Haide.
Carlos!
Ia toate echipele și duceți-vă acum.
Toate echipele.
Da, domnule.
Nu trageți! Nu mai trageți!
O singură scânteie și am putea muri cu toții!
Închideți pompele. Închideți-le de tot!
Sfinte Sisoe.
Are dreptate. Este petrol.
Ce-i locul ăsta?
Lăsați armele jos, băieți.
Scoateți cuțitele.
Poți să-l verifici pe Alfie? E în regulă?
Da, Alfie e în regulă.
Noi nu suntem.
Da.
Ori la bal, ori la spital, înțelegi ce vreau să spun?
Patinaj.
Amintirile mele sunt reale?
Da. Adică în afară de accident, da.
Poți patina. Patinezi foarte bine.
Și amintirile cu săruturi sunt destul de reale.
Ține asta.
La ce te gândești, dulceață?
Mama trebuie să treacă la treabă.
Rachel!
Vreau să știi că am urât cărțile tale.
Haide.
Să-ți scriem ultimul capitol.
Ba pe al tău.
Haide!
Să terminăm odată!
Ignorați toate protocoalele de siguranță.
Trageți acum!
Împușcați-o!
Asta merită un sărut.
Ce zici de o întâlnire fierbinte în camera serverelor?
Dacă ai nevoie de un lucru făcut bine...
Odată ce autorizăm trimiterea fișierului
Alfie îl va primi în câteva minute.
Chiar știi ce faci.
Asta ar trebui să ocolească toate protocoalele de siguranță,
apoi gata cu joaca.
Bună treabă.
Nu.
Ce? Ce-i asta? Ce se întâmplă?
A descoperit că va avea nevoie de o scanare de retină
pentru a intra în sistem,
iar ochii ăștia sunt singurele căi către acces.
Câteva măsuri de siguranță implementate după treaba cu Bakunin.
Ați făcut echipă bună.
Acum puteți spune că ați murit ca o echipă,
iar asta se va întâmpla chiar aici și chiar acum.
Iisuse!
Dă-l jos de pe mine! Dă-l jos!
La naiba. Ochii.
Alfie, ești un băiat atât de bun.
Da, puiule. Sunt foarte mândră de tine.
Micul tău motan-asasin i-a zgâriat ochii lui Ritter destul de bine
și cred că aveam nevoie de ei.
- Care-i planul? - Știu ce să fac.
Haide. Vino după mine.
Pe acoperiş.
Asta este.
Putem ocoli securitatea folosind domul satelitului.
Tu m-ai învățat asta.
Cu plăcere.
Așa mai stăm de vorbă.
Hai, Lakers. Hai.
Suprascriu serverul principal.
Accesez căsuța de ieșire.
Și uite așa...
Bună dimineața, Alfie.
Începem.
Ce este asta? De unde naiba vine?
Agent R. Kylle.
Gamma. Delta. Bravo.
Epsilon. Psi. Omega.
Țintă: Wilde.
Ce?
Ce faci?
Activează-te.
La naiba! Haide!
Oprește-te!
Da!
Nu vrei să faci asta. Te manipulează.
Nu mă voi lupta cu tine.
Îți pierzi timpul.
Amintește-ți cine ești!
Wilde!
Doamne! Haide!
Iubito...
E în regulă.
Trebuie doar să o ucid.
O să te prind.
Nu mă pune să fac asta.
Nu vreau să te rănesc! Suficient!
Mă tem că va trebui să o omori mai întâi.
Nu mă voi lupta cu tine.
Nu te pot ucide.
Omoară-l.
Știu că nu mă auzi, dar...
Te iubesc.
Mereu te-am iubit.
Mereu te voi iubi.
Bine, iubito, poți face asta.
Răsucește...
și...
zdrobește.
Ai ratat.
Cred.
Doamne.
Ce am făcut?
- Ce am făcut? - Hei.
Îmi pare atât de rău.
Te-ai întors?
Da.
M-am întors.
Te simți bine?
Glumești?
Haide. Ridică-te.
În regulă. Trei, doi, unu.
Sus.
Bine, bine, bine.
Dă-mi brațul tău.
M-ai prins bine.
Văd două Keire. Tu vezi două Keire?
Eu văd una.
Keira?
Keira! Cum de ești în viață?
Cine credeai că e fanul
care ți-a trimis mesajul despre coridorul vascular?
Din experiența proprie.
Ăsta e fanul?
Da. Haide.
Deși, când n-am primit niciun răspuns,
mi-am dat seama că ai uitat totul cu adevărat.
Așa că m-am infiltrat în rețeaua Diviziei
și am așteptat momentul oportun.
Iar atunci când am văzut că te-au adus
m-am gândit că a sosit momentul.
Ai mare dreptate.
Nu ai uitat ceva?
Da!
Vreau să știi
că ți-aș fi adus oricum fișierul.
Argylle cronometrase perfect explozibilii.
Pe măsură ce nava se scufunda,
împreună cu Direcția,
și-a dat seama că pentru prima dată după mult timp,
nu mai urma nicio misiune nouă,
nicio țintă de găsit sau vreo amenințare de neutralizat.
Pentru prima dată,
Argylle era în sfârșit liber.
Și acum ultimele întrebări
pentru unica Elly Conway.
Bine...
Da, acolo în primul rând.
Bună.
Dacă nu vom mai avea parte de o altă aventură de-a lui Argylle,
trebuie să ne spui, măcar,
ce vor face toate aceste personaje când se termină povestea?
Păi...
mi-ar plăcea să cred că
Alfie a primit de la CIA medalia pentru Informații Distinse
după ce a folosit baza de date
pentru expunerea agenților rămași.
Keira...
Keira spunea întotdeauna că ar putea fi următorul Steve Jobs
așadar, cred că asta a și făcut.
A scos pe piață tehnologia
pe care a dezvoltat-o ​​pentru Direcție
și a dovedit că avea dreptate.
Cât despre Argylle și Wyatt...
ei sunt parteneri.
Deci, orice ar face în continuare...
sunt sigură că vor proceda ca până acum.
Alarmă falsă.
Împreună.
Sunt atât de mândru de tine. Te iubesc!
În regulă. Urmatoarea întrebare.
Da, domnul din spate, cel cu cămașă galbenă.
Nu e chiar o întrebare, dar...
mă gândeam că poate tu ai vrea să mă întrebi câte ceva?
Un Cosmopolitan cu ingredientul surpriză, vă rog.
Ți se pare că suntem într-un club sau într-un pub?
Păstrați vodca.
Așa...
Și Lichiorul Cointreau.
Și sucul de afine.
Vreau doar ingredientul surpriză.
Imediat.
Ai probleme serioase dacă te-au trimis la mine, dragule.
Ăsta e, ingredientul surpriză.
Cum te numești?
Aubrey.
Aubrey Argylle.
Traducerea și adaptarea: panseluța www.subtitrari-noi.ro
"Fie ca frumusețea a ceea ce iubești să se regăsească în ceea ce faci."