ARGYLLE: TAJNÝ AGENT
Doufám, že tančíte tak dobře, jako se oblékáte.
To zjistíte jediným způsobem.
Umíte vrtulník?
Že se vůbec ptáte.
Copak nevíte, kdo jsem?
Ne.
Ale rád bych to zjistil.
Tak moc si přeji, abyste přišel polapit moje srdce,
a ne prostě polapit mě, agente Argylle.
Zdá se, že vrtulník už znovu nevzlétne.
Nějaká poslední slova?
Pomůžeš, Keiro?
Kdo je Keira?
Holka, co se nestala druhým Stevem Jobsem, aby zachraňovala jeho mizernej zadek.
Není zač.
ŘECKO
Nechceš svézt?
Legrangeová mě odhalila. Věděla, kdo jsem.
Tak to abychom odsud vypadli.
Keiro!
Zasáhla ji. Keira je zraněná.
Posílám záchranný tým. Musíte dál sledovat cíl, Argylle.
Ne, zachráním ji.
To je práce záchranářů. Vy dělejte svoji. To je rozkaz.
Wyatte, ztratil jsem ji.
Jak to u tebe vypadá?
- Chystám se dát si lahodnou řeckou kávu. - Tak to aby sis pospíšil.
Míří k tvému stanovišti.
Klídek.
Špatná zpráva. Tohle je jediná úniková cesta z ostrova.
Dobrá zpráva? Servírují tu fenomenální karydopitu.
Doufám, že vám chutná.
Protože to bude vaše poslední jídlo, pokud neřeknete, kdo vás na nás upozornil.
Kdo?
Když neodpovíte,
budete mít stejnou teplotu jako moje kafe.
Které už je kvůli vám ledové.
Telefon.
ROZPOZNÁVÁNÍ SÍTNICE OVĚŘENO
My dva nejsme až tak rozdílní.
- Jste teroristka. - A co to pak, agente Argylle, dělá z vás?
Argylle.
BUĎTE VE STŘEHU, LEGRANGEOVÁ. ČEKEJTE NA POKYNY.
Upozorňuji vás, Legrangeová, že agent Argylle je právě na cestě k vám.
Zdá se, že sloužíme témuž pánovi.
Argylle, Wyatte, dokončete misi a vraťte se na základnu.
Argylle.
Přeruš spojení.
Přemýšlejte racionálně.
Použijte hlavu.
Nemůžete věřit ani slovu té...
Jedeme na vlastní pěst.
Ředitelství po nás půjde.
- Přejdeme do šedé zóny. Mimo systém. - „‚Mimo systém.‘
- Zcela. - ‚Zcela.‘
- Věříme jeden druhému... - ‚Věříme jeden druhému a nikomu dalšímu.
Rozumíš?
Odteď platí zbrusu nová pravidla,‘ oznámil Argylle.
Věděl, že není cesty zpět.
Že už nic nebude jako dřív.“
Elly Conwayová, dámy a pánové. Výborně.
UVEDENÍ ČTVRTÉ KNIHY
Děkuji. Díky.
A teď máme prostor na dotazy. Takže... Ano?
- Zdravím, Elly. - Zdravím.
Jsem začínající spisovatelka, ale nikdy si nedokážu najít čas.
Neměla byste nějakou radu?
No panejo, vím, jak to může být těžké.
Když jsem ještě dělala servírku, pořád jsem honila směny.
Nikdy jsem neměla čas pořádně psát, až do té, no víte...
nehody na bruslích, o níž už jsem mluvila.
A myslím, že když se vám stane něco takového,
uvědomíte si, že nevíte dne ani hodiny.
A že když si čas nedokážete nalézt,
musíte si ho na to, co je pro vás důležité, prostě udělat.
A jakmile jsem zvládla tohle, všechny ty postavy, příběhy a nápady,
které mi tolik let vězely v hlavě,
prostě vyplavaly na papír.
Prosím další dotaz.
Jo?
- Zdravím. - Zdravím.
Ví se, že vaše špionážní romány čtou i skuteční špióni.
Předpověděla jste i reálné geopolitické události.
Fleming, Forsyth i le Carré uměli totéž a ukázalo se, že jsou to praví špióni.
Tak jak to je?
Jste také špiónka?
Jak to děláte?
Bože, kéž by.
To by všechno nesmírně usnadnilo, ale ne.
Jakkoli se to může zdát nudné, tajemství tkví v bádání, bádání, bádání.
Ačkoli přesně tohle bych řekla, kdybych byla pravá špiónka, takže...
- Tak další dotaz. Ano? Mladá dáma vpředu. - Kdy se můžeme těšit na pátou knihu?
No tedy.
Dřív než myslíte.
Skvělé.
Jo? Pán v šedé mikině.
Omlouvám se, jestli to zní troufale,
ale nevím, jestli ještě budu mít šanci se zeptat,
takže... Máte nějaké plány na večer?
To je...
Teď mi vážně lichotíte.
Ale dnes večer už jedno žhavé rande mám.
Jo. Další žhavé rande.
Připraven?
Mamka tu má prácičku.
Ukradený kmenový soubor
obsahoval víc než dost důkazů
ke zlikvidování Ředitelství.
Ačkoli byla hackerova cena vysoká,
Argylle věděl, že bude mít cenu zlata.
Půlku teď, půlku při dodání.
Dle domluvy.
Tenhle telefon je klíčem ke kmenovému souboru.
Jeďte do Londýna.
Až tam dorazíte, zavolá vám na něj můj zaměstnavatel,
nejlepší hacker na světě.
Konečně má nadosah zásadní nástroj,
který by mu umožnil zničit Ředitelství
jednou provždy.
Konec.
Kniha číslo pět dopsána.
Na zdraví, Argylle.
Mami, dobré ráno. Četlas ten e-mail, co jsem ti večer poslala?
Tak ten jsem přečetla.
Přes noc? Úplně celou knihu?
Zlatíčko, jsem tvá matka. Jistěže ano.
Dala jsem si dva adderally, začetla se a nemohla přestat.
Naprosto mě ohromila.
Dokázalas to zas, miláčku.
Mně se tak ulevilo.
V hlavě jsem si to procházela pořád dokola a stresovala se.
Jsem fakt ráda, že se ti líbí.
Teď ji pošleme nakladatelství a...
Jistě. Víš...
Ale ne.
Co?
Nic. Ta kniha je úžasná, zlato, ale...
Nepřipadá ti hotová.
Elly, jde jen o ten konec.
- Bože. - Jsem začtená. Napětím bez sebe.
Argylle už má získat ten kmenový soubor, porazit ty grázly,
a vtom zásadní zvrat,
je v Londýně.
Co? To ne. Ne.
Získá ten soubor, nebo ne?
- Jak to bude dál? - To je otevřený konec.
Elly, to je vykrucování.
A to svým čtenářům nemůžeš provést.
Co kdybych v pátek přiletěla? A zůstala přes víkend?
Dáme hlavy dohromady, vrhneme se na to. Vymyslíme to.
Pátek je v pohodě. Jenže... Do té doby se z toho asi zblázním.
Musíš ten příběh dotáhnout, Elly.
Jo, myslím, že stačí napsat ještě jednu kraťoulinkou kapitolku.
Bude to zábava.
Čau.
Slyšels, kamaráde?
Ještě jednu kapitolku.
Slečno Li.
Nejbližší spoj do Londýna letí až ráno.
Jelikož teď potřebuji zabít čas,
- napadlo mě... - Co vás napadlo?
Že bych mohla zůstat
a užít si ohňostroj s vámi?
Já vám ukážu ohňostroj.
Ne.
To bylo děsný.
Bože, to byl děs.
Smazat.
Máš na víc, Elly.
No tak, Elly.
- Celkové vyznění... - Je prostě...
Je úplně mimo.
Tak jo.
„Chtěl jsem říct, slečno Li...“
Chtěl jsem říct, slečno Li...
„Že...“
- Nemám ni... - Nic.
A co ty, Alfie?
Napadá tě něco?
Cokoli?
Ahoj mami.
Ahoj zlato. Jen volám, jestli jsi v pořádku.
Vím, jak tě práce stresuje a...
Jízdenky, prosím. Jízdenky.
Počkej, Elly.
Ty jsi ve vlaku?
Překvápko.
Řekla jsem si, že sjedu do města za tebou.
Tvůj otec bude nadšený, že tě uvidí.
A samozřejmě i drahouška Alfíka.
Vezmeme tě na dobrou večeři. Třeba tu i někoho potkáš, kdo ví?
Zní to sice nesmírně lákavě, matko, ale já už vztah mám.
Máš?
S kým?
Se svou prací.
S Argyllem.
To mě ubíjí, Elly.
K čemu je ti úspěch, když ho nemáš s kým sdílet?
Existuje důvod, proč píšu o špiónech, a ne o vztazích, matko.
Je to míň komplikované.
- Jak komplikované... - Jo.
- ...je zamilovat se, Elly? - Zavolám ti, až dorazím, jo?
Mám tě ráda. Čau.
Zdravím.
Nerad vyrušuju. Je tu obsazeno?
Je tu obsazeno?
Ano, bohužel je.
To je škoda.
Promiňte, ne. To místo je obsazené.
Teď vstal,
ale už tam někdo sedí.
V pořádku. Když se vrátí, zvednu se.
Hele! Uvnitř je kočka.
Má být v klobouku, ne v batohu.
Koukejte na to.
Jak to jde, ty chlupatá obludo? Pecka.
Já kočky miluju. Jak se jmenuje?
- Pardon. - Alfie.
Alfík.
Má tam dost kyslíku?
Ano, samozřejmě.
Nechám vás. Chcete mít klid. Rozumím.
Četla jste to?
- Jo. - Jo?
OBRANA ŘÍŠE – DĚJINY MI5
Tak jo.
Rozumím. Fajn.
Počkat.
Promiňte.
No ty jo. Vy jste... Je tohle...
Vy jste Elly Conwayová.
Pecka!
No je to možný?
Jsem skalní fanoušek a tenhle díl je namouduši zatím nejlepší.
Neříkám to jen tak. Jak to děláte?
Chrlíte jednu knihu za druhou.
Víte, když jste do své práce zapálený...
Vůbec to jako práci neberete.
No nemám pravdu?
Takovéhle štěstí máme oba, vy i já.
Opravdu? A co je váš obor?
Špionáž.
Jistě.
„Čím je špión lepší, tím je lež větší.“
To je opovážlivý.
Takhle jste si špióna nepředstavovala, co?
Víte, popravdě je tohle asi tak jediné, v čem se ve svých knihách pletete.
Model v dlouhém saku na míru se stojáčkem a s debilním sestřihem
by ve vlaku byl jak pěst na oko, na rozdíl od všech ostatních v tomto voze.
Jich si nevšimnete.
Vnímáte mě?
Jste v pořádku?
Jsem v pohodě.
Víte, já skutečně jsem váš fanoušek.
Ale ten další si nepřijde pro selfíčko, jestli chápete, kam tím mířím.
Patří k nim.
- Chápu, že se tomu... - ...nechce věřit,
ale až mu zlámu zápěstí...
...a jeho pistole vám spadne do klína, snad si tím získám vaši důvěru...
...a vy dokážete přijmout dvě klíčová fakta.
Fakt číslo jedna, jste ve vážném nebezpečí.
- Fakt... - ...číslo dvě, až řeknu, že je čas,
vážně se vám vyplatí chytit se mě tak pevně, jak to dokážete.
Mám na mysli...
...že mě obejmete tak silně, jako jste ještě nikdy nikoho nedržela.
Rozumíte?
Chápete, co říkám?
Moc se omlouvám.
Slečno Conwayová, podepsala byste mi knihu?
- Fakt budeme hrát tuhle hru? - No jo.
Máte pero?
- Je to trapný. - Jo.
Jde se na to.
Já tuhle knihu miluju.
No? Měl jsem pravdu.
Kdo je magor teď?
To nebyl fanoušek. Nebojte. Všechno mám pod kontrolou.
Mám to pod kontrolou.
Proboha, co se to děje?
Jste v pořádku?
Jo.
Jémine, to je milé. Dík.
Vidíte?
Já dám pistoli vám, vy mi ji vrátíte. O takové důvěře jsme mluvili, Elly.
Cizinci ve vlaku. A podívejte se na nás teď.
Jdeme. No není to sranda?
Momentíček. Ne.
Elly, stůjte. Nedělejte to.
Elly!
Jsou to pravý vousy, debile.
Hej, hej.
- Jste v pořádku? - Ne!
Tak jo, tohle vyřídím.
Tak jo, tohle může dát zabrat...
Fajn.
Dobrá, myslím, že nadešel čas na silné objetí. Pojďte. Jdeme.
Tak hele. Vnímejte mě. Pojďte.
Tak jo.
Jdeme.
- Hej. - Ne. Zlý.
Moc zlý.
Jdeme.
- Ne. To je váš typ? - Zmiz, Romeo.
Ne!
Ani hnout!
Ne. Zadržte. Nestřílejte.
Neznám ho. Nemám s ním nic společného. Netýká se mě to. Prosím.
- Wilde, nechtěj, ať vás zabiju oba. - Hej, Elly.
Co?
Je čas.
Je čas na silné objetí.
Užijte si tu jízdu.
Jó!
Bezva!
Co?
Jste vzhůru. Zdravím.
Nebojte, to jsem jen já.
Vzpomínáte na toho chlápka ve vlaku? To kung-fu...
S plnovousem?
Oholil jsem se.
Ten chlápek z vlaku.
- Vzpomínáte? - Já vím. Poznávám vás.
Promiňte, jsem nezdvořilý. Omlouvám se.
Oficiálně jsme se nepředstavili. Jmenuju se Aidan Wilde.
Ne! Zůstaňte tam.
Tak jo. Klid.
Kde je můj kocour?
Alfie tamhle v kuchyni žere tuňáka bez obsahu rtuti.
Krmení jako od maminky.
On je v pohodě. Vy ne.
Jste v děsný bryndě.
Vy...
Máte kamery v mém domě?
Nejste špión, jste úchyl.
Ne, žádný úchyl. Jsem špión
a dělám svou práci. Nejsem úchyl.
Napíchli jsme videosignál těch zlých.
A co je to teda za lidi?
Vidíte tamtoho?
Pamatujete si ho z vlaku? Jmenuje se Carlos.
Pracuje pro Divizi,
skutečný předobraz těch zlých špiónů z vašich knih.
A šéfík. Jmenuje se ředitel Ritter.
Musím vám připomínat, co je v sázce?
Co by se stalo, kdyby ten přeběhlý zmetek, co se vydává za agenta,
získal náš kmenový soubor dřív než my?
- Najdu ji. Máte moje slovo. - Pane zástupce ředitele,
platí to vaše slovo stejně, jako když jste mi sliboval,
že se k ní Wilde nedostane blíž než na 150 kilometrů?
Pořád to můžeme zvládnout, pane.
Překypuji důvěrou.
To nedává smysl. Proč by se Divize zajímala o mě?
Protože jste učiněná jasnovidka, Elly.
Ale no tak.
Člověk nemusí být génius, aby si vymyslel utajenou špionážní organizaci.
Musí, aby předpověděl, že sejde na scestí.
Jo.
Napsala jste příběh, který se odvíjí právě teď. Pátý díl.
Vy jste četl pátý díl?
To si pište.
A ti zlí taky.
Divize četla knihu číslo pět?
Divizi neunikne jediný váš úhoz, Elly.
Tím rukopisem jste píchla do netušeného vosího hnízda.
Proto vás Divize chce.
A až vás dostane, nepustí vás, nebo ještě hůř.
Mnohem, mnohem hůř.
Clementine...
ty jsi má jediná útěcha.
Věděli jste, že Clementine patřila mému dědečkovi?
Jo.
- Pojmenoval ji po své matce. - No panečku.
Byl to velmi přísný muž.
Ale já ho vždy měl za rozumného.
A měl takové pravidlo.
Zabíjel, jen když to bylo zcela nezbytné.
K zajištění potravy,
k přemožení nepřítele
nebo k odstranění neschopného imbecila.
Staly se chyby. Už se to nebude opakovat.
Ale to já vím, že ne.
Tím jsem si jist.
- To nemůže být pravda. - Ale jo. Rozhodně je.
Jestli chcete svůj život zpět, pomůžu vám.
Já jsem tu ten hodný. Ale nejdřív musíte pomoct vy mně.
Co přesně ode mě potřebujete?
Povím vám to cestou.
Zatracený kočky!
Musela jste brát tu kočku.
- Říkal jste, že kočky milujete. - Nemáte kapesníček?
Jste alergický nebo co?
To nic, už dobrý.
Lhal jste.
Lhal jste, že máte rád kočky.
- Jo. - Jak vám teď mám věřit?
Jsem špión. Špióni lžou. Patří to k řemeslu.
Tohle a zabíjení lidí.
To mě fakt děsně uklidnilo.
Chcete slyšet pravdu? Máte ji mít.
Váš nový rukopis odpovídá realitě. Akorát to nebyl Argylle. Byl jsem to já.
Já přivedl toho hackera.
Najal jsem šmejda jménem Bakunin, aby ukradl kmenový soubor Divize.
DEŠIFROVÁNO
Jo, je tu špína na všechny. Na každého, po kom jste se ptal. Ritter, Carlos.
Důkazy o bombových útocích, volebních podvodech, otravách.
Vedle téhle party Darth Vader vypadá jako Mary Poppins.
Dal jsem váš drahocenný kmenový soubor na flashdisk.
Divize mi dá o dost víc, abych vám tu stříbrnou krásku nedal.
Takže se cena právě ztrojnásobila.
Dohoda dál platí?
Jo, dobrá, Bakunine, dohoda platí.
Myslel jsem si to.
Spasibo.
Kmenový soubor byla zbraň, s níž bych sejmul Divizi,
důkaz k jejímu odhalení.
Jel jsem za Bakuninem do Londýna, ale ten šmejd se neukázal.
Takže se teď s těmi zlými předháníme, kdo ho najde dřív.
A já i oni si myslíme, že klíčem je vaše neobyčejná fantazie.
Tak kde teď je?
To ne. Nemůžete čekat, že na tohle budu znát odpověď.
Proč ne? Jen mi řekněte, co se stane v další kapitole.
To, co po mně chcete, vyžaduje měsíce bádání.
Roky.
Čtení, dotazování, memorování map, poznávání města.
V Londýně jsem ani nikdy nebyla.
No tak paráda.
Začneme tam. Ano.
Já nelétám. Ne náhodou jsme se potkali ve vlaku.
Šance, že umřete v letadle, je jedna k 11 milionům.
Ale když na zemi počkáte na Divizi, máte to jisté.
Letadlo je teď nejlepší volba.
Tak co?
Nedokážu to.
Dýchejte. Dýchejte společně se mnou.
Lahoda.
- Ještě šampaňské? - Ne, nemůžu.
No dobrá. Když jinak nedáte.
Co říkáte na to letadlo?
- Já ještě v letadle nebyla, tak... - Lepší poprvé jste si vybrat nemohla.
Chápete?
Mluví k vám kapitán. Prosím, připoutejte se, budeme vzlétat.
Jako by nám snad tohle při pádu pomohlo.
Jste v pohodě?
To je ťukací cvičení.
Má mi pomoct zvládnout stres. Dělají to elitní vojáci.
- Kristepane. - Nezkoušela jste alkohol?
Pomáhá.
Ne.
Koukněte na mě.
Hej! Koukněte na mě.
Při první operaci pro Divizi v Alžírsku
jsem uvízl v uprchlickém táboře doslova na úpatí hory Tačat.
Ne, Tahat.
Vyslovuje se to Tahat.
Je to „Tačat“. Není to „ča“?
Ne. Není tam č. Je to Tahat. Je to...
- Je to prostě hora Tahat, jo? - Tak jo.
Šel jsem na tu potvoru bez jištění. Nejsem žádný horolezec.
Věděl jsem, že mě čeká volný pád rychlostí sto metrů za sekundu.
A při dopadu se rozprsknu jako vodní balónek.
Co jsem udělal?
Přestal jsem řešit tříkilometrovou skalní stěnu nade mnou
a soustředil jsem se na metrový prostor přede mnou.
Takže když pocítíte tenhle strach, zaměřte se na to jediné, co je skutečné.
Co je přímo před vámi.
Podívejte.
My letíme.
Jo.
My letíme.
Děkuju.
Za málo.
LONDÝN
Ježíši.
Musíte brát tu kočku?
Co jsem měla dělat? Nechat ho někde o hladu? Neblázněte.
Byl by v pohodě. Kočkomilky vždycky umřou o samotě a kočky si poradí.
Já nejsem žádná kočkomilka. To teda ne.
Co přesně vám na mém kocourovi vadí? Je rozkošný. Mazlivý.
- Věrný. Milý. - No tak.
Když najednou natáhnete brka, do 48 hodin vám ta kočka uhryže uši.
Což ve vaší přítomnosti hrozí čím dál víc.
Tady to je.
Albertův památník.
Páni.
Přišel jsem přesně načas. Bakunin vůbec nezavolal.
Otázka zní, co se stalo.
- Dobrá otázka. - Jo.
Jo, co se stalo?
To není řečnická otázka.
Co se stalo?
Nemůžu jen tak... bum... vysypat odpověď.
Ovšemže můžete.
Na konci páté knihy se Argylle vydal do Londýna na schůzku s hackerem, ne?
Tak napište další kapitolu, ať vím, co bude dál.
Ne.
Takhle já nepracuju.
Jsme v městském parku a jdou po nás zabijáci
z nejnebezpečnější špionážní organizace na světě.
Jestli nemáte lepší nápad, třeba byste mohla udělat kompromis.
Fajn, tak najdeme lavičku.
Pane, našli jsme je.
Jsou u Albertova památníku v Hyde Parku. Jedna její fanynka ji živě streamuje.
CÍL ZAJIŠTĚN
To je určitě ona. Je to Elly Conwayová.
- Carlosi. - Ano, pane?
Vyšli místní tým. Nasaďte na ně všechny síly, co v Británii máme.
Pusť zvuk. Chci to slyšet.
Digitální odezírání aktivováno.
Jak to jde, šéfko?
Prosím, nespěchejte na mě. Musím přemýšlet.
Láme ji, aby napsala další kapitolu.
Není to Vojna a mír. Potřebujeme jen jednu kapitolu.
Jen pár stránek.
Když Argylle dorazil na místo schůzky...
pochopil...
To se ten chlap neukázal?
Proč by mi dával telefon, a pak nezavolal? Ledaže...
Vzkaz je telefon samotný.
Ukaž. Hele.
Nač dávat šifrovací čip za 2 200 $ do jednorázového mobilu za dvacku?
- Pokouší se nám sdělit, jak... - ...ho najít.
- Ukážete mi ten mobil? - To véčko? Jednorázovku?
Jo. Musíme ho otevřít.
Jestli mám pravdu, Bakunin do něj mohl nasadit šifrovací procesor.
Jasně.
- Kde je? - V popelnici.
Vy ho nemáte? Vyhodil jste ho? Byla to stopa.
Došla mu baterka. Je to jednorázovka.
Co jste to za špióna?
Očividně tu teď nespolupracuju s agentem Argyllem.
Daly by se s tím čipem teoreticky uskutečňovat šifrované hovory?
Teoreticky. Ale volaný by musel mít odpovídající...
...satelitní anténu DiSEqC. To je ono.
Slyšeli jste je. Databázi DiSEqC.
Tím čipem nás chce dovést ke svému satelitu.
Najdeme satelit, a máme Bakunina.
Otázkou je...
Jak najdeme seznam funkčních DiSEqC satelitů v...
...v Británii?
Sledujte mistra při práci.
Vy víte, jak na to?
Keira mě sem tam něco naučila.
Takže se nabourám do té DiSEqC data...
...báze. Každý satelit, který prodali, u nich bude muset být registrovaný.
Jestli to neprolomíme dřív než oni, budou padat hlavy.
Podívejte. Metasploit firewall.
- To je Metasploit f... - Jo, ten prolomím. Minutku.
- Tak co? - Ten prolomím. Minutku.
Výzva přijata.
Už to skoro mám.
Už to skoro...
Mám.
- Jsem tam. - Jsem tam.
Jsem tam.
- Chtěl bych vidět Argyllea. - Chtěl bych vidět tebe.
Tak copak tu máme? Kolik...
...je tam pozic satelitů?
Spousta. Devadesát...
...šest, přesně řečeno.
Ksakru.
Ale ne.
Ale tohle místo, Albertův památník, musel vybrat z nějakého důvodu.
- Který je... - ...tady nejblíž?
Tak to asi hledáte tohohle prcka.
A to je naprosto nejbližší adresa...
- ...k památníku? - Přesně.
- Coburg Street.
Coburg Street.
Jako princ Albert Sasko...
...Koburský. Myslím...
- ...že ho... - ...máme.
Snad máte pravdu.
Intuice spisovatele.
COBURG STREET 25 BYT Č. 305 – LONDÝN
Nikdo není doma. Co budeme dělat?
No, jsem přece špión.
Tak jo. Intuice spisovatele, co?
Trklo vás něco?
Jo, Bakunin byl ve vatě. V takové díře by nebydlel.
SLEDOVÁNÍ ČAS DOSTIŽENÍ
- Týme jedna, pozice? - Tři kilometry od cíle.
Tapeta přímo na cihlové zdi. To vám přijde normální?
Obyvatel bytu měl špatný vkus? Rozdělíme se.
Co to děláte?
Hele. Je tu čára. To je stopa.
- Podívejte na tohle. - To je sádra. Omítka. Jdeme.
Není to tu jen tak.
Musíme prověřit dalších 95 míst. Pojďte, vypadneme odsud.
Ne. Počkejte. Musím na to přijít.
- Vím, že tu jsme správně. - Fajn. Taky budu plýtvat vaším časem.
- Tančíte ráda? - Ne.
Já jo. Jé!
- Veliteli, ohlaste se. - Kilometr a půl od cíle.
Vidíte něco?
Tak počkat.
- Schránka. Můžete ji otevřít šperhákem. - Jo.
- Skvělej nápad.
Mohl byste mě, prosím, aspoň jemně varovat,
- než začnete střílet? - Co vám vadí?
Kam se podělo to odborné špiónské šťourání se v zámcích?
Tenhle se zdál složitější.
Hele! No paráda. Tak se mi to líbí.
Co to je?
- Klíč od člunu. - Jak to víte?
Bydlím u jezera.
IP adresy, VPN ID, datová úložiště. Všechno je to zašifrované.
Tohle je symbol anarchismu. Bakuninův jmenovec.
Ten ruský anarchista z 19. století. To je ono. Tohle je Bakuninovo.
Ty kráso. Tohle je jeho deník.
Jo, a může nás dovést ke kmenovému souboru. Hele!
Měla jste pravdu.
Zaválela jste.
- Vyřešila jsem to. - Pěkně. Vyřešila jste to.
Já to vyřešila.
Dovedete vyřešit tohle?
Tak jo.
Odpočítám to a vtrhneme tam.
Tři, dva, jedna. Teď!
- Místnost zajištěna. Cíl nezvěstný. - Do hajzlu!
Podělaná kočka.
Ale ne.
Proč se tohle děje pořád dokola?
Tamhle je další!
- Sledujte. - Co mám sledovat?
Tohle!
To ne.
Omlouvám se.
Kocour si teď vyčerpal jeden z devíti životů. Nekecám.
- Děsnej kocour. - Jo, to se mu moc nepovedlo.
Popravdě se cítím o dost líp. Cítím se fakt dobře.
Brašnu, prosím. Tisíceré díky.
Hele, chlápci z Divize chodí ve vlnách.
Objeví se další.
Jestli tu nechcete počkat a uvítat je, navrhuju, abychom sebou hnuli.
Dobře.
Podržte to. Počkat.
Ne. Pojďte sem.
Tamtudy ne.
- Podržte mi to. - Jo.
- Vemte si to. - Díky.
- Sejmu je. - Dobře.
A jak budeme procházet, vy jim rozdupete hlavy.
- Jo. - Ujistěte se, že jsou tuhý. Rozumíte?
Nemůžu jim rozdupávat hlavy!
Ovšemže můžete. Lidská lebka je překvapivě křehká.
Cože?
Je to jako rozkřápnout vejce. Vzala jste někdy meloun kladivem?
Prostě zvednete nohu a křup.
Takhle, jo?
Ne. Je to super. Zábava. Jako twist. Tančíte twist?
Je to jako tancovat twist. Raz, dva, tři a křup tu hlavu. Raz, dva, tři.
Já netancuju. A nekřupu lebky.
Tak tohle bude nová, zábavná zkušenost. Tři, dva, jedna.
Jdeme.
Tak jo. To dáš. Twist a křup.
Twist a křup.
Ach jo.
Twist a...
A...
Já to nedám. Nedám to.
Elly, co se děje?
Elly! Tak co je s tím křupáním?
Co se stalo?
Já odvedl svou práci. Vy jste neodvedla tu svou.
Ano, správně. Ne.
- Já chtěla, opravdu. Jen to prostě... - Jo.
Nepřišlo mi to nutný. Chápete?
Co jste říkala?
Moje chyba.
To snad ne. Ono je jich víc?
PO OTEVŘENÍ DVEŘÍ SE SPUSTÍ ALARM
Kam jdete? Kam to jdete?
PŘÍSTUP NA STŘECHU
To přišlo vhod.
Tak jo.
Počkat. Aidane, tamta tyč.
Tenhle člun. Klíč od člunu. Tohle je Bakuninův plán útěku.
Musel tu nechat nějaké lano nebo žebřík nebo něco, po čem slezeme.
Ne, skočíme.
- Cože? - Skočíme.
To ne. Jsme tři patra nad zemí.
Měla jste pravdu. Bakunin to promyslel.
- Pod tou plachtou je matrace. - Ne.
- Zaručeně, to si pište. - Co když se pletete?
No tak, věřte mi. Podívejte, kam až jsem vás dostal.
Na střechu, kde mě za chvíli zabijou.
- Vlastně jo. - Kriste.
Na něco se zeptám. Alfiemu věříte, že jo?
Samozřejmě.
NEBEZPEČÍ HLUBOKÁ VODA
Díkybohu.
To mě poser. Ono to vyšlo.
- Díkybohu. Kriste. Ne. - Skočíme.
- Rozpažit, dopadneme na záda. - Ne.
- Jako pád důvěry. - Ne.
- Znáte pád důvěry? - Ne.
- Bude to paráda. - Bože.
Alfie je tam sám.
- Musíme dolů. - Kriste. Ježíši.
Koukněte na něj, dopadl jako ninja.
- Je v cajku. - Tak jo.
- Připravená? Tak na tři. - Bože.
Raz, dva,
- tři! - Alfie!
- Alfie, díkybohu. - Jsme tu na ráně. Jdeme.
- Rychle. Chcete to schytat? - Ty jsi můj chlapeček.
Unikli, pane.
PŘENOS UKONČEN
Moc mě to mrzí, pane řediteli.
Lítost nad promarněným časem je jen dalším marněním času.
Natankujte tryskáč. Zaletíme si do Evropy.
Až já tě chytím, Bakunine.
Chytrej, fakt chytrej chlap.
Bože, to ne.
Dej mi pokoj.
Konečně trocha uznání.
Podívejme, kdo se chce skamarádit. Budeme kámoši?
Proč pořád předstíráš, že tu nejsem?
Protože nejsi skutečný.
Tak proč se mnou mluvíš?
To je ten problém. Jsi jen přelud. Jsi tu, protože můj stres a úzkost
spouští vizuální obranný mechanismus. Jsi jen postava, co jsem si vymyslela.
Opravdu?
Jo, jsi takovej malej otrapa. Padej odsud.
Jdi pryč.
Padej.
Ty jsi autorka. Tvé slovo je mi rozkazem.
Bože...
Padej odsud.
Ta kočka mě škrábla.
Nechápu proč.
Náš chlápek ho zašifroval pomocí algoritmu se symetrickým klíčem.
Feistelova síť?
Schéma Lai-Massey. Jako v první knize.
Vy máte Argyllea vážně v malíku.
Jo, v tom vlaku to nebyly kecy. Jsem věrný čtenář.
Píšete výborně, Elly Conwayová.
- Jo. - Ani jako špiónka nejste k zahození.
Jo.
Tak děkuju.
Sprcha je jen vaše.
Naznačujete mi tím něco?
I když bych... Nejspíš by to chtělo. Jo, fajn. Dovedu pochopit narážku.
Ale no tak. Nech ho být, kámo.
Nech ho být. Pojď. Pojď sem, zlatíčko.
Zdravím. Jo. Jo, mám ji. Nevím, v nějakém zablešeném motelu.
Nemá sebemenší podezření.
Ne. Hele, šílím z ní.
Elly Conwayová potřebuje kulku do hlavy.
Ne, poslouchej. Přivedu ti ji
a pak to ukončíme. Jo? Tohohle už mám plný zuby.
Jo. Ne, tím to hasne. Konec.
Ahoj.
Co tu zas děláš, Leonarde? Kolik cukru člověk spotřebuje?
- Já to nechápu. - Ne, nejdu si pro cukr.
Jde o tvou dceru. Hovor na účet volaného z Londýna. Je to Elly.
- Haló. - Mami. Mami, ahoj.
Elly, holčičko. Trnuli jsme, když ses neukázala.
Co děláš v Londýně?
Leonarde, mluvím s dcerou. Dopřál bys nám trochu soukromí?
Ale je to můj telefon.
Tamto byl zas můj cukr. Dotírala jsem, ať mi ho vrátíš?
Jdi domů, Leonarde.
Elly, počkej. Tys nastoupila do letadla?
To je skvělé.
Ne zas tak skvělý, jak to zní.
Jsem v obrovským průšvihu, mami.
V průšvihu? Co se děje?
Je to složitý.
- Nemůžu to říct, ne přes veřejnou linku. - Veřejnou linku?
Teď mi chceš přivodit plnohodnotnou panickou ataku.
A dost. Přijeď domů, Elizabeth.
Ne, já nemůžu.
Nemám peníze, nemůžu platit kartou,
nemám pas. Prostě jsem nevěděla, komu jinýmu zavolat.
Tak přijedeme za tebou.
Barry! Kup letenky do Londýna! Do Anglie!
Vybavuješ si hotel, co jsem vám zaplatila k 30. výročí?
To nejde zapomenout. Je to hotel...
Nevyslovuj to. Ale zarezervuj tam totéž apartmá.
Když se někdo bude ptát, řekni, že je to na tátovu služební cestu.
Na další zubařskou konferenci.
Elly. Proboha.
Elly, jsi v pořádku? Jsi zraněná?
- Nic mi není, vážně. - Určitě?
- Jo. - Fajn, dej mi Alfieho.
Musíš mít hlad. Objednala jsem vše, co máš ráda.
- Díkybohu. Mám děsnou žízeň. - A ty, Alfie.
Hele, nezapomněla jsem ani na tebe.
Tak jo, je to celé kvůli daním? Nás totiž napadlo, že jde o daně.
Ne, mami. Nejde o daně.
Poslyš, nesledovali vás?
Nesledovali?
Kdo by nás asi tak chtěl sledovat? Zlato.
Můžu to vysvětlit, nebo se o to pokusit. Kde je táta?
Na chodbě, šel pro led.
Všechno to intrikování, zlatíčko, mě děsí. Víš? Chci jen vědět...
- Neotvírej. - To je tvůj otec.
Ne. Počkej! Mami!
- Elly. - Tati.
Děsný hotel. Led si máš objednat přes pokojovou službu, je to možné?
Pojď sem, Elluško.
Tati. Moc mě mrzí, že jsem vás do toho zatáhla.
- Neměla jsem se kam jinam obrátit. - Neomlouvej se.
K tomu máš rodiče, ať ti je, kolik chce.
Ježíš, ty se třeseš, zlato. Posaď se. No tak, posaď se.
Všechno bude v naprostém pořádku.
A jak to vždycky říkáme?
- „I tohle...“ No? Jo. - „I tohle se přežene.“ Ne, já vím.
Mám ale obavu, že tohle se možná nepřežene tak...
snadno.
Tak jo.
Takže, něco, co jsem napsala ve své knize, něco, co jsem si vymyslela,
se dost přiblížilo realitě.
A proto zvrhlá špionážní organizace...
Skutečné Ředitelství si usmyslelo, že jim pomůžu získat digitální soubor,
po kterém pátrají, a tak šli po mně.
No a jak jsi jim unikla, zlato?
Zachránil mě jiný špión.
Slíbil mi, že mě ochrání,
když mu pomůžu vypátrat ten soubor dřív.
Přesvědčil mě, že patří k těm hodným, jenže jsem zjistila, že nepatří.
Tak jsem šlohla jedinou stopu k tomu souboru, co jsme získali, a...
Nějaký hackerův deník či co.
Přijela jsem sem a...
No, já prostě...
Já prostě nevím, komu věřit.
Takže teď experimentuješ s drogami, zlato?
- Ruth! - Mami!
- Co? - Ne!
- Koukej na její oči. Hele... - Tak to není.
Elly, ten deník. Kde je?
Vzala jsi ho s sebou?
No jo. Je tamhle. V mém kočičím batohu.
Tak dobrá.
Musíš jít na policii. Nebo na FBI.
Ne, mami, ty to nechápeš. Tihle lidé mají oči všude.
Ale nemůžeme nečinně sedět. Musíš to rozmáznout v tisku.
Jdi s tím za Andersonem Cooperem.
Někdo takový může... Já nevím...
Barry, co ty na to? Barry!
- Bože. - Dávej pozor, drahý.
Co ty na to?
Já jsem rád, že ses sem dostala v pořádku
a ten psychopat ti neublížil.
Kdyby se ti nedejbože něco stalo, nevím, co bychom si s tvou matkou počali.
- Neměl bych strach. - Co se děje?
Bože. Mami, rychle! Schovej se za mě.
Nezabíjejte nás, prosím. Dám vám peníze. Seženu... Ne.
- Spletl jste si mě. Jsem zubař. - Zmlkni.
- Nedělej to. - Není to, jak to vypadá.
- Nech ji jít. - Je to celé moje vina. Bože. Tati.
- Musíš mi věřit, Elly. - Věřit ti?
Řekls, že mi chceš prohnat hlavu kulkou. Já tě slyšela!
Ježíš, bereš všechno moc doslovně.
Bože.
Ale jeho hlavou bych kulku prohnal milerád.
Dost.
Když mě zabiješ, Divize tě nikdy nepřestane honit. Nikdy.
Tati?
Co je?
On není tvůj táta. Nechápeš to?
- A ona není... - Mlč, Wilde.
Nemysli si, že ji s radostí nezabiju.
Mami?
- Jdeme. - To je táta a máma.
Elly. Podívej se na mě. Hele, musíš mi věřit.
Právě jsi zastřelil mou matku!
To není tvoje matka. Ta ženská ti chtěla vystřelit mozek.
Kdo se tě jako jediný za posledních 72 hodin nepokusil zabít?
Úmyslně? Jdeme.
Dělej! Jdeme!
Nastup do auta! Jedeme!
- A co Alfie? - Alfie?
- Já zapomněla Alfieho. - Tu kočku?
Nenechám ho tu. Musím se vrátit.
- To si děláš srandu. - On je moje jediná rodina. Prosím.
Půjdeš nahoru za kočkou umřít? Nebo půjdeš se mnou vyslechnout si pravdu?
Míří sem další zabijáci. Tak se rozhodni.
Co je? Jsi v pohodě?
Jestli jsem v pohodě?
- Ježíši. - Ptáš se, jestli jsem v pohodě?
Moji rodiče se mě právě pokusili zabít.
Moje máma, která je mimochodem najednou Britka,
mi dala zbraň k hlavě.
Nemám nikoho, komu můžu věřit. A Alfie je s těmi monstry.
Mají mého Alfieho a já už ho nejspíš nikdy neuvidím.
Už nikdy Alfieho neuvidím.
Tak já ti nevím. Nevím, Aidane, pověz.
Řekni, myslíš, že jsem... Myslíš, že jsem v pohodě?
Tak jo, možná to byl blbej dotaz.
V jedné věci se ale pleteš.
Ty máš někoho, komu můžeš věřit.
A věř mi, potřebuješ si odpočinout, holka.
Já nejsem unavená.
Ale jsi, věř mi.
Čím je špión lepší, tím je lež větší. Všechno bude v pořádku.
Dobré ráno, sluníčko.
Kde to jsme?
Olá, Francie. Chci říct buongiorno, Francie.
Je to bonjour.
Vždyť říkám.
Máš ráda Francii?
Víš, já na Francouze dělám quiche, quiche.
Chápeš? Kyš, kyš?
Mám v rukávu i další vtípky, to mi věř.
Panejo.
Ale, ale. Návrat marnotratného špióna.
To je ono?
Šikula.
Elly, tohle je Alfie.
Alfie?
Alfie říká svýmu kocourovi.
Je to dokonalé jméno.
Pro fakt senza kocoura.
Alfie.
- Jakože Alfred Solomon? - Jo.
Bývalý zástupce ředitele CIA Alfred Solomon?
Už ani slzu. Slibuji.
Děkuji.
Nešla byste se projít?
Jistě.
Pijete víno?
Jo, někdy.
Pinot noir. Jedna z nejstarších odrůd vůbec.
Existuje už od dob Římské říše. Pěstuje se po celém světě.
Ale víte, proč naše víno chutná tak výrazně odlišně
od pinotu pěstovaného řekněme v Napě nebo v Toskánsku?
- Ne. - Stejná odrůda.
Rozdíl je v tom, kde víno zrálo.
Letní vlna veder mu dodá exotičtější, tropickou chuť.
Velká nadmořská výška mu dodá kyselinku a tak dále.
Jsou to produkty prostředí. Terroir, jak říkají Francouzi.
Nemůžete vědět, co je víno zač, dokud nevíte, čím si prošlo.
Takhle nechávali víno kvasit ve starověku.
Šlo o techniku, která upadla v zapomnění. Až po tisících let
jeden francouzský farmář na svém pozemku vykopal pozůstatky takovýchhle amfor.
Et voilà. Co bylo ztraceno, se nalezlo.
Tak se to s minulostí má. Je trvalá.
Může být pohřbená, ale pořád tam někde je
a čeká, až se namane ten správný člověk a vykope ji.
Pojďte dovnitř.
Co je tohle všechno?
Proč...
Proč tu jsme?
Protože, Elly Conwayová,
nadešel čas, abyste poznala skutečného agenta Argyllea.
Ty knihy, co píšete? Aidan vám řekl, že jsou to předpovědi.
Nuže, nejsou.
Jsou to vzpomínky vašeho skutečného já.
TOTOŽNOST DEKÓDOVÁNA
Vítejte zpět, agente R. Kylle.
RACHEL KYLLEOVÁ AGENT R. KYLLE
To je blbost.
Blbost! Tvůj kámoš? Mešuge!
Slyšíš mě? Mešuge! Já jsem spisovatelka!
Nic víc, nic míň.
Bez ohledu na to, jaký deepfake nesmysly mi právě ukázal.
Ježíši, pro smilování boží!
Nemůžu vůbec uvěřit, co se mi to děje!
Přestaň kňourat!
Jmenuješ se Rachel Kylleová a nikdy nekňouráš.
Tomuhle říkáš kňourání?
Špionážní romány považuješ za ubohej brak!
Nemáš ani ráda kočky. Jseš na psy.
To teda nejsem!
Já jsem Elly. Elly Conwayová.
No tak mně chybí Rachel.
Je mi líto. Zjevně ti někdo chybí, ale já to nejsem, jasný?
Fajn. Tak víš co? Už nikdy nechci Elly Conwayovou vidět.
Auto je tvoje. Au revoir, Elly.
Bezva. Au revoir.
- Co? - Jo.
Tak pojď. Jak jsi rychlá?
Ahoj Rachel.
Chci vědět všechno.
Tak se opět potkáváme, Lai-Massey.
ZJIŠTĚNA ŠIFRA: LAI MASSEY
Můj odvěký soku.
Proč to ksakru trvá tak dlouho?
Sám jsem se vrhnul do terénu, abych získal tyhle záběry.
Tamhle jsou moje výsledky. Kde jsou ty vaše?
Rozluštit šifrování Lai-Massey chce čas, pane řediteli.
Ale my žádný čas nemáme. Všechno závisí jen na tomhle.
Nač všechny ty lži?
Proč jsi mi to prostě neřekl?
Bylo třeba, aby se ti vzpomínky vrátily přirozeně.
Jinak bys mohla nadobro přijít o všechno, co je ve tvé mysli ukryto.
Co se mi stalo?
Tak dobrá.
Naposledy jsem tě viděl, když jsi vyrážela k Albertovu památníku na sraz s Bakuninem.
Nešel jsem tam já, ale ty.
A už ses nevrátila.
Doteď netušíme, co se zvrtlo, jak se to všechno ten den podělalo.
Víme jen, že ses objevila na místní pohotovosti v kómatu.
Neznámá žena, nalezená na břehu Temže.
Tam tě našla Divize.
Než jsem tě stihl vystopovat,
už tě převezli do nemocnice ve Státech.
Rachel, otevři oči.
Výborně.
Vzpomínáš si na mě?
Víš, kdo jsi?
Už jsi nebyla Rachel.
Bylas nepopsaný list.
Nepamatovala sis ani ň.
Tak Divize zkusila jiný postup.
Jednoho dne žena mně známá coby doktorka Margaret Voglerová,
šéfka psychologických operací Divize,
přišla s Ritterem.
Jsme tvoji rodiče.
Tvoje rodina.
- Ty jsi Elly. - Conwayová.
Servírka z malého města, která přežila hrozivou nehodu na bruslích.
Přinesli jsme ti pár věcí, co ti připomenou, kým jsi.
Šli na to fakt zostra.
Podívej, tvoje hrací skříňka.
Přinesli upomínky, které vybrala Voglerová.
Vizuální spouštěče, co ti měly připomínat život, jaký sis měla myslet, že jsi vedla.
Cena za bruslení.
A tohle.
- Zhasni prosím, drahý. - Jistě.
Vzpomeň si.
Práce Voglerové byla jak MK-ULTRA na druhou, Mandžuský kandidát hadr.
Elly.
Bruslení.
Vymyli ti mozek, Elly. Prostě a jednoduše.
Ahoj.
Tati. Mami.
Zbývalo mi obrátit se na jediného člověka.
Na Alfieho, muže, co nás vycvičil.
Zahájil vyšetřování, ale chyběl mu důkaz, kmenový soubor.
Tak ho Ritter nechal propustit jako dezinformátora
a od té doby po něm pátrá.
Alfie byl na útěku a nikdo jiný zasáhnout nemohl,
tak Divize rozjela poslední část plánu.
Když už si začínáš vzpomínat, kým jsi,
myslíme, že je čas vrátit ti tvůj deník.
Jo.
Abys mohla konečně sepsat všechny příběhy, cos chtěla vyprávět.
Ten deník byl podvrh. Napsala ho doktorka Voglerová.
Obsahoval základní období tvého života, ale pravda byla šikovně zaobalená,
aby ochránila skutečná jména, místa a události.
Doufali, že se dozvědí střípky tvých vzpomínek
prostřednictvím příběhů, které chtěli, ať vyprávíš.
Šílené je, že to zafungovalo.
Začala jsi svůj skutečný život vypisovat do knih.
Stačilo sedět a sledovat, jak se odvíjí.
S každou další knihou ses dostávala blíž, až už jsi minulý týden málem Divizi dala
přesně to, co chtěla vědět. V tu chvíli by tě...
Zabili by mě.
To jsem nehodlal dopustit. Tomu bych nemohl přihlížet.
Počkat, takže ty mě sleduješ celých těch posledních pět let?
Vlastně ano. Ale ne tím ujetým způsobem.
Tys možná zapomněla, kým jsi byla.
Ale já nezapomněl nikdy.
Znám tě líp, než se znáš ty sama.
Kdo jsem, Aidane?
Nuže,
žila byla jedna agentka CIA,
asi nejlepší, co kdy v Langley vycvičili.
A proto tě naverbovala Divize.
A stejně jako v tvých knihách existoval i skutečný Wyatt.
Tak ty jsi skutečný Wyatt?
Rádo se stalo.
- Jen jsem si ho představovala o dost... - Většího? Silnějšího? Jo.
Tak jsi mě asi měla zafixovaného v podvědomí.
Jsem polichocen, myslím.
A existuje i skutečná Keira.
Je ti povědomá?
To, jak jsi ji v knihách popisovala, Voglerová bohužel měnit nepotřebovala.
Kvůli tomu, co se stalo v Řecku.
Takže Keira... doopravdy...
Tak to abychom odsud vypadli.
Zabita v boji. Přesně jak jsi napsala, pravá Legrangeová jí prostřelila srdce.
V šesté knize jsem ji chtěla vrátit, víš?
Jeden čtenář mi poslal mailem nápad na šílený, parádní zvrat.
ZDRAVÍM, ELLY, NÁPAD NA ŠÍLENÝ ZVRAT!!!
Šílenější než tohle všechno?
To nejspíš ne.
Agenti! Přijďte za mnou!
Lai-Massey právě dostal na prdel.
Ode mě!
PŘÍSTUPOVÝ KÓD
Podle údajů v deníku nechal Bakunin kmenový soubor
u Strážkyně tajemství, slečny Saby Al-Badr.
STRÁŽKYNĚ
Korán říká, že střežit cizí tajemství je povinnost, kterou nařizuje bůh.
A jeho vyzrazení bezbožný hřích.
Slečna Al-Badr tohle přesvědčení pozvedla na zcela novou úroveň.
A Bakunin zanechal přesné pokyny,
že kmenový soubor může získat zpět jedna jediná osoba.
Agentka, s níž tu dohodu uzavřel, Strážkynina stará známá,
Rachel Kylleová.
Ne. To ne.
Jestli Strážkyně očekává Rachel Kylleovou,
pozná, že je něco špatně, až uvidí mě.
Mívám úzkosti a taky panické ataky.
Ale to jen proto, že je u vás systematicky pěstovala Voglerová.
Ať se mi v hlavě vrtala jakkoli, zabralo to,
protože nejsem vůbec v pořádku.
Nezmáknu nějakou špionážní misi.
Nedokážu se ani podívat na něj, aniž bych viděla Argyllea.
Jo, Argylle ke mně promlouvá.
A víš ty co? Celkem mě to uklidňuje.
Nechápete to? Já přicházím o rozum.
Vy o rozum nepřicházíte,
vy ho nacházíte.
Argylle představuje vaše podvědomí. Říká vám, kým doopravdy jste.
Elly.
Když dokážeš pět let psát agenta Argyllea,
zvládneš jeden večer být Rachel Kylleovou.
Máš na to.
Já vím, že ano.
Zvládneme to společně.
Výborně.
Tak se hoďte do gala.
A jestli si nevybavujete realitu,
radím vám obléct se podle té smyšlené.
ARABSKÝ POLOOSTROV
Vypadáš fakt dobře.
Moc dobře se necítím.
Bude to v pohodě.
Potřebuju panáka.
Tady se nepije, Elly.
Alkohol nejde se střežením tajemství moc dobře dohromady.
Dvě sody, prosím.
Až bude Strážkyně připravena, zavolá nás. Buď v klidu.
Jestli jsi nervózní, nic se neděje.
Proč být nervózní? Jistěže nejsem nervózní.
Přece není důvod být nervózní, ne?
Děkuji.
Jasně že jsem nervózní.
Tečou mi nervy. Naprosto vyšiluju.
Víš, co je dobré na nervy? Tanec.
- Tanec? - Jo.
- Nikdo tu netančí. - Splyň s davem.
Jediný, kdo tančí, jsi ty.
A co tohle?
Aidane, já netančím, tak...
Elly Conwayová možná tančit neumí, ale Rachel Kylleová teda rozhodně ano.
- Neumím tančit. - Jasně že umíš. To dáš.
Ježíši.
Já nevím. Nevím, jak...
Odvážeme se. Co má být tohle?
Tohle je směšné.
- Ne, Aidane. Ne. - Tak snadno z toho nevyvázneš.
Tenhle tryskáč je natankovaný a vzlétá.
- Neumíš tančit, jo? - Ne.
Tak co je teda tohle?
- Vzpomínáš na vrtulník? - Cože?
Rachelin majstrštyk. Bez debat.
- Co máš na mysli? - Čtvrtý díl.
- To ne. Ne. - Jo. Jdeme na to.
Jen to ne.
To je moje píseň.
Ne.
Naše píseň.
Tohle byla naše píseň.
Co tím myslíš?
Začalo to v Mogadišu.
Agenti v terénu, v zápalu boje.
To se stává. A stávalo se to zas a znovu.
Nacházeli jsme způsoby, jak najít jeden druhého.
Jak dlouho jsme...
Až do dne, cos zmizela.
Víš, když jsem tě uviděl v tom vlaku...
To bylo ze všeho nejtěžší.
Co?
Dělat, že tě nemiluju, holka.
Nejtěžší mise mého života.
Takže nám to spolu klapalo?
Podle mě naprosto dokonale.
Budeš mi to muset věřit.
Ne.
Nebudu.
Já si vzpomínám.
Promiňte,
ale veřejné projevy náklonnosti nejsou dovoleny.
- Pardon. - Jistě.
- Právě jsme to balili, šéfe. - Jo. Pardon.
- Strážkyně vás přijme, slečno Kylleová. - Výborně.
Jen slečnu Kylleovou.
Užíváš si večírek?
Ano. Je báječný. Děkuju.
Legendární Rachel Kylleová.
Pět let předstírá, že je plachá autorka špionážních románů.
Bravo, drahá. Bravo.
Ale muselo ti to scházet.
A co?
To všechno.
To zabíjení, to lhaní.
Já.
Fakt jsem nepřišla na pokec o starých časech, takže...
Ovšemže ne.
Prosím, posaď se.
Když je tvou prací střežit tajemství,
naučíš se rozpoznat lež.
Takže jsem zmatená.
Sledovala jsem tě coby Elly Conwayovou, ale nikdy jsem žádnou lež nezpozorovala.
Měla jsem dokonalé krytí. Hrála jsem tu roli dobře.
Až příliš dobře, řekla bych.
Tak mi pověz, kdo doopravdy jsi?
Agentka Kylleová, nebo Elly Conwayová?
Nevěřím, že jsi jedna i druhá.
A jen jedna z této místnosti odejde živá.
Já...
Nevím, co říct.
Ovšemže víš.
Nepotřebuješ mě.
Potřebuješ jen sebe.
Sbohem.
Až na to, že v mojí branži, Sabo,
bývá člověku u prdele,
co si ubožačka jako ty o čemkoli myslí.
Takže se musím zeptat...
Dáš mi sakra moji skříňku,
nebo si ji budu muset vzít?
Nakonec ses asi zas tolik nezměnila, agentko Kylleová.
Beze všeho použij můj počítač.
Jak mám vědět, že je to bezpečné?
Že jsem Strážkyně tajemství, má svůj důvod.
Protože je střežím.
KMENOVÝ SOUBOR DIVIZE
STÁTNÍ PŘEVRAT
Aidane, ty budeš ale nadšený.
Jackpot, Alfíku.
NEUROLOGICKÉ POKUSY
VRAŽDA – INFILTRACE SABOTÁŽ
Do hajzlu.
Ne. To ne.
Bezva. Tady jsi.
Tak co? Jak to šlo?
To je moje...
Výborně. Jsem na tebe hrdý.
Aidane, něco musím vědět, jo?
- Jo? - Potřebuju vědět, komu...
Komu můžeš věřit?
Teď už vím, komu věřit nemůžu.
Nemůže za to hostitelka, ale ty. Ukázalas Ritterovi ten deník.
A ty, prosím, nezkoušej žádné hlouposti.
Na rozdíl od Savoye tady neprůstřelnou vestu nosit nemusím.
Dřív než by kdokoli z nás cokoli začal, muži Strážkyně by to ukončili.
Tak co uděláme teď?
Co takhle šálek lahodného čaje?
Budu pohostinná matka.
Tak fajn. Já budu otec.
Ty první.
Takže jsi četla, co bylo na tom disku, že ano?
Začínáš zjišťovat pravdu, Rachel.
Už se ti to vybavuje, viď?
Začínáš si vzpomínat.
Ano. Vzpomínej, proč jsi šla za Bakuninem.
Vzpomeň si, kdo tě poslal.
Našla jste mě v rekordním čase. Možná vážně jste tak dobrá, jak se říká.
Pokračuj.
Následuj vzpomínky.
Převod peněz je hotový.
Spasibo.
- Dejte mi, pro co jsem přišla. - Tady to není.
Netvařte se tak překvapeně. Klídek, zlato. Ten soubor je pořád váš.
Čeká na vás, a pouze na vás, u samotné Strážkyně tajemství.
Al-Badr?
Rachel, následuj vzpomínky.
Pokračuj.
Tady jsme hotovi.
To já jsem zabila Bakunina.
- Cože? - Ovšemže jsi ho zabila ty.
Nikdy jsi nás nenechala na holičkách.
Ty jsi byla nejoddanější ze všech pomocníků Divize.
ATENTÁT SABOTÁŽ
ÚNOS DIPLOMATA INFILTRACE
Že to není pravda?
Koukej říct, že to není pravda. Řekni, že to není pravda!
Poslouchej...
Nejsou dovoleny zbraně.
Ale uspávací látky? Zcela přípustné.
Kdopak se vzbudil?
Kde to jsem?
Jsi doma, zlato.
„Zlato“?
To jsme pořád táta a dcera?
Ať už si na to vzpomínáš, nebo ne...
Mohu?
Mně na tobě vážně záleží.
A sledovat tě těch uplynulých pět let, jak vedeš takový ubohý život...
Lev přesvědčený, že je jehně. To mě naprosto ubíjelo.
Jestli jsi má dcera? Ne.
Ale já jsem muž, který ti pomohl vyrůst v ženu,
jíž jsi byla předurčena se stát.
Ale pořád máme problém.
Problém?
Ten kmenový soubor máš.
Ano, ale co nemáme, je Alfie.
Nikdy se nepřestane snažit nás odhalit.
- Takže nám prosím řekni, kde je. - Rittere, já to nevím.
Nelžu. Nevím to.
Nevím. Byla to vinice někde v srdci francouzského venkova.
Ví to Aidan.
On mě tam dovezl. Já spala.
No, ten ani přes naše usilovné přesvědčování nepromluví.
Rozumím.
Já to z něj dostanu.
Nech jehně řvát.
Uzavřeme dohodu.
Pojď za mnou.
Ty mi dáš mého Alfieho
a já ti pak dám toho tvého.
Dělej si s ním, co chceš.
Já kočky nesnáším.
Já taky.
Půjdeme?
Ano.
Líbí se ti to?
Nechali jsme to tu upravit, kdybychom byli žádáni na základně
a tys chtěla volat mámě a tátovi přes FaceTime.
Tady agent Wilde stále odmítá promluvit.
To mě nepřekvapuje. My ale vyzkoušíme něco jiného.
Aidane, prosím, pověz jim to.
Nebo nastane peklo. Co nevidět.
Kde je Alfie?
To se zas bavíme o té kočce? Protože, ty jo...
Zabijte mě. Zabijte mě hned, chlapi.
Když mi to povíš hned, slibuju, že nebude trpět.
Ale čím déle potrvá, než odpovíš,
a garantuju ti, že odpovíš,
stejně dlouho ho pak budu zabíjet.
Rozumíš?
A co takhle? Zodpovím tvoji otázku,
až ty zodpovíš moji. Platí?
Zrovna teď mě nechtěj nasrat, Aidane.
Jedna věc mi nejde na rozum.
Jakmile jsi zjistila, že znám pravdu o Divizi,
mohla jsi mě zabít.
Mohlas to rázem ukončit, ale neukončila. Proč?
Zdá se, že sloužíme témuž pánovi.
Přeruš spojení.
Podle mě je to tím...
že jsi z toho taky chtěla ven.
Vůbec ho neposlouchej.
Divizi jsi byla naprosto oddaná. Vždy to tak bylo.
To proto jsi zabila Bakunina.
Bakunina jsi zabila, protože jsi to hrála
na obě strany až do poslední chvíle. Abys získala soubor. Udělala správnou věc.
Já vím, že ano.
Protože...
Elly Conwayová,
ta osoba,
to nebyla pouhá přetvářka, víš.
Tu osobu vymazat nedokážou.
Všechno to dobro jde z tebe.
Taková je Elly Conwayová a taková jsi i ty.
Jmenuju se Rachel Kylleová.
Zkontrolujte, zda nemá v přívěsku sledovací zařízení.
A co Alfie?
Jak ho teď ksakru máme najít?
On by nám to nikdy neřekl.
Byla to naprostá ztráta času.
Mimoto, má mysl je teď jasná.
Vím, jak ho najít.
Po příjezdu jsem koukala na hodinky.
VÝPOČET VZDÁLENOSTI... DOBA JÍZDY
Cesta trvala minimálně 12 hodin.
V Burgundsku to být nemohlo.
Koukneme sem.
Vyjedu si údaje všech misí, které jsem kdy plnila na jihu Francie.
Třeba mě něco trkne.
- Už nejsi takovej tvrďák, co? - No tak.
- Nech toho. Byl legenda. - Legenda, jo?
- No jo, byl. - Jo. Klíčové slovo je „byl“.
Ne, to byl on...
Přijde ti to dost legendární?
Jeho auto. Venku měl zaparkované auto.
Francouzské registrační značky se číslují podle regionů.
On na ní měl sedmdesátku.
Sedmdesát... něco. Tím jsem si jistá.
A to znamená co?
To znamená, že je to jižně od Avallonu a severně od Cluny.
To znamená, že jsme blízko.
Už ho skoro máme.
Řediteli Rittere, v pořádku. Žádné sledovací zařízení.
Výborně.
ADRENALIN
Už ho skoro máme.
Na agentku Kylleovou je vždy spoleh, co?
Skoro.
Našla jsem ho.
ADRESA NALEZENA
Parádní.
Brava, agentko.
Je to ještě lepší.
Protože jsi mi umožnil přístup k hlavnímu serveru,
právě jsem kmenový soubor poslala Alfiemu.
Cože?
Já si totiž vzpomínám na všechno.
SERVER VYŽADUJE AUTORIZACI
SOUBOR NEBYL ODESLÁN
Téměř na všechno.
Alfie, zlatíčko, jsi v pořádku?
Ani slovo jsem nemyslela vážně.
Teď si vyrazíme za dobrodružstvím.
Poplach! Nejvyšší pohotovost!
Tak jo.
DÝMOVNICE
To si děláš srandu.
Jak to, že jsi pořád naživu?
Pamatuješ, jak jsme se viděli posledně? Poškrábals mě.
Podívej, kdo má dráp teď.
Jeden na jednoho.
Aidane, to jsem já.
Hele, pokládám pistoli.
Na podlahu.
Teď pomalinku vstanu, jo?
Jsme na jedné lodi.
Na jedné lodi.
Na jedné lodi, jo?
Střelilas mě do srdce!
Dvě slova, vaskulární koridor.
Takhle jsem chtěla vrátit do hry Keiru.
V šesté knize, vzpomínáš?
Keiro.
Když trefíš přesný pěticentimetrový prostor u srdce,
projektil proletí skrz.
Zachráním ji.
Pokud zastavíš krvácení.
To je největší blbost, jakou jsem v životě slyšel.
Tak jak to, že jsi pořád naživu?
Střelilas mě do maličkého koridoru v hrudi,
i když jsi pět let nedržela zbraň, na základě tipu od fanouška?
- Je to tak? - Jo.
Teda nastudovala jsem si to, ale ano.
Jo, v zásadě je to tak.
Kdo je ten fanoušek? Jeffrey Dahmer?
Jo, působivý. Toho fanouška chci poznat.
Jo, to já taky.
Pane, našel jsem ji. Je ve zbrojnici.
Pusť to.
- S agentem Wildem. - Cože?
Jak to, že je ten zmetek naživu?
Ale teď se musíme dostat do serverovny v přízemí a poslat kmenový soubor Alfiemu.
NÁLOŽ TRHAVINY C-4
Takže musíme projít přes všechny vojáky, které Divize na základně má.
A kterým už Ritter jistě stihl přikázat, aby na nás čekali
na opačné straně těchto dveří.
Tak co říkáš, Aidane?
Zatancujeme si?
Panejo. Já už myslel, že se nezeptáš.
Nevidím ani hovno.
Nolane, vůbec nic nevidím! Hned zapni termovizi.
Zapínám termovizi teď.
TERMOKAMERA
Otevřete odvětrávací průduchy. Všechny.
Dělej.
Carlosi! Svolej všechny muže, co máš, a jdi na ně.
Všechny do jednoho.
Ano, pane.
Nestřílet! Zastavte palbu!
Stačí jiskra a všichni tu umřeme!
Vypněte čerpadla. Všechno zavřít!
Do hajzlu.
Má pravdu, to je ropa. Kde to vůbec jsme?
Odložit samopaly, chlapci.
A vytáhnout nože.
Hele, mrkneš na Alfieho? Je v pořádku?
Jo. Alfie je v pohodě.
Ale my ne.
Jo.
Jestli máme zemřít v boji,
tak se vší parádou, rozumíš?
Bruslení.
Jsou tyhle vzpomínky pravé?
No jo. Teda až na tu nehodu. Umíš bruslit.
Jsi výborná bruslařka.
I vzpomínky na líbání se zdají být pravé.
- Podrž to. - Ty...
Co máš za lubem, kočko?
Mamka tu má prácičku.
Rachel!
Aby bylo jasno, já tvoje knihy nesnáším.
Tak pojď.
Napišme tvou poslední kapitolu.
Napišme radši tvoji.
No tak!
Ukončeme to!
Kašlete na bezpečnostní zásady.
Ihned spusťte palbu!
Zastřelte ji!
Tak to si zaslouží polibek.
Co radši žhavé rande v serverovně?
Co si člověk neudělá sám...
Jakmile získáme oprávnění k odeslání souboru, Alfie ho má za pár minut.
Ty fakt víš, co děláš.
Takhle obejdeme kódy bezpečnostního systému
- a zatneme tipec těmhle... - Šikulka.
To ne.
Co je to? Co se děje?
Zjistila, že pro přístup do systému bude potřebovat ověřený snímek sítnice.
A tohle jsou jediná kukadla, která budou pasovat.
Po Bakuninovi se zavedly určité pojistky.
Byli jste setsakra tým. Teď můžete říct, že jste jako tým zemřeli.
A to se stane právě tady, právě teď.
Proboha.
Sundejte to ze mě! Sundejte to!
Sakra. Jeho oči.
Alfie, ty jsi ale pašák.
Zlatíčko. Jo, jsem na tebe ohromně hrdá.
Tvůj kočičí zabiják mu vyškrábal oči až na kost, jenže my je potřebovali.
- Co teď? - Vím, co uděláme. Pojď se mnou.
Střecha.
Ježkovy voči.
Tak to je ono. Přes satelit můžeme obejít zabezpečení.
Tos mě naučil ty.
Rádo se stalo.
Tak se mi to líbí.
Do toho, Lakers. Do toho.
Obcházím ústřední server.
Otevírám odchozí poštu.
A prostě a jednoduše...
ODESLAT SOUBOR
Dobré ráno, Alfie.
PŘÍCHOZÍ SOUBOR
A je to tu.
NAHRÁVÁNÍ
PŘÍSTUP POUZE NA SATELITNÍ PLOŠINU
Co to je? Odkud to ksakru vychází?
Agentko R. Kylle.
Gama. Delta. Bravo.
Epsílon. Psí. Omega.
Cíl: Wilde.
Co?
Hej. Co to... Tak počkat.
Co to děláš?
Aktivovat.
NAHRÁVÁNÍ POZASTAVENO
Do prkýnka! To snad ne!
Přestaň!
Ano!
Ty tohle dělat nechceš. Ona tě naprogramovala.
Nebudu s tebou bojovat.
Ztrácíš čas.
Vzpomeň si, kdo jsi!
Wilde!
Kriste! No tak. Dělej!
Zlato...
To nic.
Jen musím zabít ji.
Já tě dostanu.
Nenuť mě k tomu.
Já ti nechci ubližovat! Dost!
Obávám se, že nejprve budeš muset zabít ji.
Nebudu s tebou bojovat.
Nemůžu tě zabít.
Doraz ho.
Vím, že mě neslyšíš, ale...
Miluju tě.
Odjakživa.
A navždycky.
Tak jo, zlato, to dáš.
Twist...
a...
křup.
Minula jsi. Myslím.
Proboha. Kristepane.
Co jsem to provedla?
Co jsem to provedla? Promiň.
Jsi to zase ty?
Jo.
Jo. Jsem to zase já.
Jsi v pohodě?
Děláš si srandu?
Pojď. No tak. Šup. Vstaň.
Tak jo. Tři, dva, jedna.
Vztyk.
Dobrý, to je dobrý.
Podepřu tě.
Tys mě teda zřídila. Není to... Vidím dvě Keiry. Vidíš taky dvě Keiry?
Já vidím jednu.
Keiro?
Keiro! Jak to, že jsi naživu?
Kdo je asi fanoušek, co ti poslal tip na vaskulární koridor?
Mám s tím osobní zkušenost.
To je ten fanoušek?
Jo. Jdeme.
Ale když jsi neodepsala, došlo mi, žes fakt všechno zapomněla.
Takže jsem se prodrala do sítí Divize a čekala na příležitost zasáhnout.
A když jsem pak uviděla, že tě přivedli, řekla jsem si, že ta příležitost nadešla.
Jasná páka.
Nezapomnělas na něco?
NAHRÁVÁNÍ
STAHOVÁNÍ
100 % HOTOVO
Jo!
Chci, abys věděl, že jsem ti ten kmenový soubor vždycky chtěla dodat.
Argylle ty výbuchy načasoval dokonale.
Jak se loď potápěla,
a Ředitelství spolu s ní,
uvědomil si, že ho poprvé za dlouhou dobu
nečeká žádná další mise, na niž se má vydat,
cíl, jejž má zajistit, ani hrozba, již má neutralizovat.
Vůbec poprvé
byl Argylle konečně svobodný.
ČÍM JE ŠPIÓN LEPŠÍ, TÍM JE LEŽ VĚTŠÍ.
A nyní poslední dotazy na naši jedinečnou Elly Conwayovou.
Dobrá. Jo. Hned tady.
Zdravím. Když už nám nedáte další Argylleovo dobrodružství,
musíte nám aspoň říct,
co po skončení příběhu všechny ty postavy dělají.
No,
ráda bych si myslela,
že Alfie dostal od CIA medaili za vynikající službu,
když pomocí kmenového souboru odhalil zbývající agenty Ředitelství.
Keira vždycky říkala, že může být druhý Steve Jobs,
tak se zřejmě zachovala podle toho.
Zpeněžila technologii, kterou vyvinula pro Ředitelství,
a dokázala, že měla pravdu.
A co se týče Argyllea a Wyatta...
Ti jsou partneři.
Takže ať budou dál dělat cokoli,
jistě to budou dělat tak, jako dělali vše ostatní.
Planý poplach.
Společně.
Jsem na tebe hrdý. Miluju tě.
Dobrá. Další dotaz.
Ten pán vzadu, ve žlutém tričku.
Jo. Já otázku jako takovou nemám, ale...
Vy možná máte jednu nebo dvě na mě.
O DVACET LET DŘÍVE
Cosmopolitan s překvápkem, prosím.
Vypadá to tu snad jako v nočním klubu nebo baru?
Vynechte vodku.
Jo?
I Cointreau.
A brusinkový džus.
Dám si jen to překvápko.
Už se to nese.
Musíš být v pořádném průšvihu, když tě poslali za mnou.
Tohle je teda překvápko.
Jak se jmenuješ?
Aubrey.
Aubrey Argylle.
KNIHA PRVNÍ: FILM JIŽ BRZY
VĚNOVÁNO PAMÁTCE BRADA ALLANA
Překlad titulků: Jiří Sailer