Armando danas odlazi. Ide na bolje mjesto.
PETI TJEDAN
Što to govorim?
Ima li ljepšeg mjesta od vile San Francesco?
- Nema! - Nema!
Recimo da odlazi negdje gdje će bolje živjeti.
Armando to zaslužuje.
Dobar je čovjek i svima nam je prirastao srcu.
Nedostajat ćeš nam.
Pljesak za Armanda!
Sretno, Armando.
- Budi snažan. - Hvala, doktore.
- Imam dar za tebe. - Nismo štedjeli.
Nemam ništa drugo, Armando.
- Hvala. Lijepo od tebe. - Gospe moja.
Hvala!
Hvala ti.
Nisam znao da ideš. Nemam ništa za tebe.
Uopće nije važno.
Što to radiš?
Nemoj! To je previše!
Počasti se u finom restoranu.
Naš nas dragi i siroti Armandino napušta.
Imam maleni darak za njega.
Madeleini. Nabavila sam ih uz pomoć osoblja.
Pomoći će ti prisjetiti se le temps perdu.
Izgubljena vremena.
Što da ti kažem, Matilde?
- Hvala. - Bez pusa! Uništit ćeš mi šminku.
- Idi, Armandino. - Hoću. Hvala.
- Bok, Armando. - Hvala.
Bok, Armando.
ŽIVOT JE USRAN
Nisam znala što ću s rukama. Nisam mogla glumiti ni kontrolirati glas.
Ne možete zamisliti kako je to znati
koliko loše glumite.
Dobra je.
Ja sam galeb.
Nisam tako mislila.
Ustrijelili ste galeba. Sjećate se?
Slučajni prolaznik iz dosade ga je poslao na audiciju.
Hajde, nastavi. Nemoj stati.
Iz dosade ga je uništio.
Eto ideje za kratku priču.
Što sam ono govorila? Pa da, pozornica.
Promijenila sam se. Sad sam prava glumica.
Glumim s užitkom,
s ushitom i opojnošću. Osjećam da sam izvrsna.
Otkad živim ovdje,
hodala sam i hodala.
Hodala i razmišljala.
Osjećam kako u meni svakoga dana jača duh.
Napokon to razumijem, Kostja.
U našem radu, neovisno o tome pišemo li ili glumimo,
nije važna slava
ni raskoš o kojoj sam sanjala.
- Važna je snaga koja… - Dobro, dosta. Fantastična si.
Vidim da si se pripremila.
Hvala.
Hvala. Pokušala sam držati se izvornika
jer na neki način govori i o meni.
Dobro. Kako to misliš?
Glumica je koja pokušava pokazati koliko je darovita.
Upoznata si s Čehovom? Sviđa ti se? Voliš njegove kratke priče?
Učila sam o njemu u školi, ali…
Jesi li vidjela koju njegovu dramu? Ili filmsku ekranizaciju?
Dramu bez naslova, koja je remek-djelo. Ili Bellocchiovog Galeba?
Ne, nisu mi rekli da to moram učiniti.
Bez brige. Oprosti na ispitivanju.
Tvoja mi je mama rekla da si se mnogo pripremala.
Rekla mi je da se požurim.
Gotovo me izgrdila što nisam odmah ušao.
Natjerala me da uđem dok sam pušio. Bilo kako bilo…
Dobro, hvala ti. Vidjet ćemo se opet, zar ne?
A to znači…
Možda za neku buduću priliku. Ne za ovaj film.
Dobro? Možda u budućnosti.
Hvala.
Hvala tebi.
Pozdravi mamu. Osebujna je.
I ona je glumica?
Nije? Dobro. Sad idem zapaliti.
Što misliš? Ne znam tko je idući.
Dušo, kako je prošlo?
Ne obraćaj mi se.
- Što je bilo? - Pusti me na miru.
Oprostite, što se dogodilo?
Ništa, gospođo.
Audicija nije bila loša. Vrlo je mlada i još nije spremna.
Tako vi kažete.
- Da, to sam i rekao. - Griješite!
Silno griješite! Vidjet ćete!
Dušo!
Nije normalna.
Joj, te mame.
Doktorice.
- Bok, Daniele. - Možemo li razgovarati?
Naravno.
Uskoro će doći po Alessandra.
Tužan si što odlazi?
Da, jesam. Kao da gubim još jednog brata.
Barem se Gospar vratio.
Pravi je izazov
u svakome pacijentu pronaći ljudskost koja ti je toliko draga.
Čini se da si je pronašao i u ovim pacijentima.
Bome jesi. Znaš to.
Ali teško je, doktorice.
Teško je.
U zadnje vrijeme sam…
Zbog Marije i novog posla…
Opet sam počeo uzimati sedative. Prošli mjesec.
Znate kako to ide. Ne kao lijek, nego kao drogu.
Na koncu sam se navukao.
Shvaćaš li da si ugrozio sebe i ostale?
Znam.
Znam. Zato vas molim da mi pomognete odviknuti se.
Nije da mi ublažavaju bol. Zapravo…
Samo je pojačavaju.
Dobro.
Želim te vidjeti svakog tjedna u petak ujutro.
Dobro je da si mi to rekao.
Hvala.
Oprosti.
Pino zove.
Da, Pino?
Dobro. Hvala. Dolazim.
Stigla su kola za Alessandra. Idemo.
Stanite!
- Što radite? - Giorgio.
- Odvest će ga? - Slušaj.
To je jedina mogućnost. Znaš to.
Ide na mjesto gdje će mu pomoći.
Niste mi kanili reći. Miči ruke s mene.
Bok, Alessandro.
Vidiš?
Okrenuo je glavu!
Doktorice, sad ste to vidjeli.
Da, Giorgio, imaš pravo, ali nemamo izbora.
Doktorice! Nemojte ga odvesti!
Pustite da ostane ovdje!
- Daniele i ja ćemo ga probuditi! - Giorgio, smiri se!
Doktorica kaže da nemamo izbora.
Miran sam. Posve miran!
- Pino. - Ne, pričekajte.
Giorgio, dođi.
Moramo razgovarati. Pođi sa mnom.
Pogledaj me.
Učinimo nešto što će ti se svidjeti.
Sjedni u kola s njime. Bit ćete sami.
Reci mu što mu moraš reći. I da ćemo ga posjećivati.
Dobro? Uzmi vremena koliko god trebaš.
Koliko god trebam?
Koliko god želiš. Može?
Ali onda ga moraš pustiti. Dogovoreno?
Dobro.
Dobro, blento.
Idi.
Ukrcajte ga.
Sad je tvoj.
Alessandro, moraš mi vjerovati.
Moraš se moliti jer nas samo Isus može spasiti.
Moramo se mnogo moliti.
Sve će nas spasiti.
Samo Isus, Alessandro.
Bez brige. Nećemo te ostaviti.
Posjećivat ćemo te. Nikamo ne idem.
Bok.
Budi dobar.
Bok.
Hvala.
- Hvala, Daniele. - Hvala tebi, Giorgio.
Rekao si da ćemo ga posjećivati. Obećao si.
Obećao sam.
Sentimentalna sam baba.
Glupa, smiješna, sentimentalna baba.
Život te uvijek zariba.
Uvijek.
Daniele?
Imaš li cigaretu?
Ne pušite.
Muče vas brige?
Previše njih.
Da čujem jednu.
Ovo me mjesto spasilo, ali sada mi postaje naporno.
Katkad samo poželim otići kući.
Ali ondje me nitko ne čeka. Ni žena, ni djeca.
Ovo mi je zapravo dom.
Katkad ovdje i spavam.
Trebalo bi otići.
Ali kamo?
Ne možeš pobjeći od briga.
Onda je bolje ostati.
Ali ne znam koliko ću izdržati.
- Oprostite, odmah se vraćam. - Dobro.
- Nina. - Usrala sam audiciju.
Ništa novo, zar ne?
Sutra imam ispit, ali neću otići. Što misliš, kako bi to prošlo?
Usrano, vjeruj mi. Zato što mi je život usran.
- Jesi li kod kuće? Da dođem? - Zašto?
Da mi održiš prodiku? Zaboravi. Ali hvala.
Naprijed, Roma!
Pogledaj ih.
Silno su uzbuđeni.
Pjevat ćemo dok ne umremo I mahati našim zastavama
- Što je bilo? - U vražju…
Kod kuće sam ostavio ulaznice.
Ozbiljno? I što ćemo sad?
- Trknut ću kući… - Utakmica počinje za pola sata.
Dovraga.
Što ćemo sada?
Gladna sam. Odvedi me na večeru.
Kamo?
Hvala.
Super. Umirem od gladi.
Dobro je.
Zabrljao sam. Oprosti.
Ne sekiraj se. Važna je namjera.
Ostatak možemo zamisliti. Poslušaj.
Čekaj.
Gol!
Reci.
- Jesi li kod doktorice već? - Još malo. Reci.
Odvjetnica kaže da na sud moramo doći pola sata ranije.
Da se pripremimo.
Nina, čuješ me?
Čujem. Zaista to moramo učiniti?
Ne shvaćam.
Ne znam, mama. Situacija postaje sve luđa.
Daniele je dobar otac. Znaš to.
Razgovarat ćemo večeras.
Bok.
Što radiš ovdje?
Htjela sam ti vidjeti lice kad ti kažem.
Što?
Svidjele su im se tvoje pjesme. Roberto ih želi objaviti.
- Nisi sretan? - Ma jesam, ja…
Nisam to očekivao. Sretan sam.
To nije sve.
Zamolio me da budem urednica. Morat ćemo se viđati.
Još jedna dobra vijest za mene. Ne znam je li za tebe.
Zapravo sam sretna.
Knjiga će biti odlična.
Ponio sam se kao kreten. Oprosti.
I ja sam rekla ružne stvari.
Ja…
Imam problem s muškarcima.
Imala sam jednu kratku vezu koja je loše završila.
Otada sam uplašena.
Shvaćam.
Drago mi je što si mi to rekla. Trebao sam to čuti.
Nisam bio dobro.
Pio sam i uzimao sedative.
Zašto?
Sutra je saslušanje o skrbništvu za Mariju.
Bojim se da je više neću smjeti viđati.
Pokušajmo opet.
Da, pokušajmo.
Doktorice.
Da?
Niste li danas trebali primiti Ninu?
Jesam, ali nisam je vidjela. Nazvat ću je.
Već sam je zvao. Mobitel je ugašen.
Nevolja?
Ne, koliko znam. Sutra je saslušanje, ali mislim da je ne muči to.
Idem ja.
Vrijeme je za spavanje.
Riješili smo sve nedoumice.
Pozvao sam vas da vam priopćim odluku suda.
Na temelju onoga što smo čuli od odvjetnica, tužiteljice i tuženika,
odlučili smo imenovati tehničkog savjetnika.
- Psihologa. - Koji ima iskustva u psihijatriji.
Tako ćemo moći donijeti odluku koja bi u obzir uzela sve čimbenike
i strogo se držala činjeničnog stanja.
Obje su strane vrlo mlade.
Zbog toga bi bilo neoprostivo donijeti ishitrenu odluku.
Objasnit ću ti.
Savjetnik će se javiti odvjetnicama
da zakaže sastanke i dogovori metode rada.
Oprostite, ne razumijem. Što to znači?
Kako bismo donijeli odluku,
bolje je osloniti se na stručnog i neutralnog savjetnika.
- Doći će nam u kuću? - To je standardni postupak.
U vašu kuću i na radno mjesto.
Ili kako se već dogovorite.
Sve ono što sam radila tjednima i mjesecima od Marijina rođenja
nije bilo dovoljno?
Očito nije.
Ne želite preuzeti odgovornost.
- Ne, čekaj. - Pusti je.
Što je vas briga? Nije to vaš život.
Ispričajte je.
Završili smo. Uskoro ćemo vam se javiti.
Doviđenja i ugodan vam dan.
- Doviđenja. - Doviđenja.
Svi ste se urotili protiv mene! Svi!
Sve ćeš uništiti.
I što sada?
Vaša nas je kći stavila u tešku situaciju.
Što to znači?
U idućih nekoliko dana dođite u moju kancelariju
da odlučimo hoću li vas dalje zastupati.
Ozbiljno?
Ovako ne mogu raditi. Oprostite.
- Nina, zašto si to učinila? - Shvaćaš li da nismo pobijedile?
A bila si tako sigurna da hoćemo. Posve sigurna.
Izgubile smo. Kako se sada osjećaš?
Jesi li dobro?
Da, jesam. Idemo po Mariju. Hodaj!
Njezino će nam ponašanje uvelike pomoći.
Jeste li sretni? Pozitivci su pobijedili.
Prestani glumiti uplakanu Gospu.
- Što? - Najgora si od svih!
- Mama! - Izgledaš pobožno.
- Ne razgovaraj tako s mojom mamom. - A tko si ti?
- Htjela si mi udariti kćer. - Udarit ću i tebe.
- Hajde! - Smirite se!
- Idemo, mama. - Ovo nije kraj, smradovi!
- Nasilnice! - Seljančuro!
Kako me nazvala?
- I ti si nju vrijeđala. - Polako.
- Glupačo! - Takve uvrede nisam čula od škole.
- Pusti. - Gora je od svoje kćeri.
Ogladnio sam. Da pozovem taksi?
- Vidimo se večeras. - Bok.
- Bok, Giorgio. - Bok.
Što ćemo jesti?
Neću kuhati. Idemo u Circolino.
- U Circolino? Opet? - Moramo proslaviti.
- Dobar dan. - Cenni, zar ne?
Hvala.
O, Bože.
Idite vi. Doći ću za vama.
- Doći će za nama? - Što? Kamo ide?
Kako je prošlo?
Rekao bih da je bilo dobro. Da.
Znala sam.
Što čekamo?
Taksimetar radi, cure.
Kako je naporno
Posrnuti nekoliko metara prije cilja
Zbog moje loše sreće
Zbog moga straha
Lagano klizim zrakom
Ostat ću upamćena
Po tome što ne znam letjeti
Kako da se sada sjetim
Nisam dama
Čiju sudbinu proriču zvijezde
Nisam dama
Samo žena za koju rat ne završava
Nisam dama
Samo nosim ožiljke od života
O, ne
Kakva je to buka? Maria spava u mojoj sobi.
- Kamo ideš? - Idem se zabaviti.
I ti bi trebala, mamice.
Ne znam više što bih rekla.
Blagi Bože.
Bok! Pogledaj gdje sam.
Mislila sam da će me prepoznati, ali nikoga nije briga. Divno!
Drago mi je što ćeš viđati Mariju.
Ali nemoj se opustiti.
Držim te na oku.
Bez brige, neću se opustiti. Zabavi se. Uživaj u izlasku.
Jebemu.
Giorgia?
Ne mogu naći Ninu. Jesi li je čuo?
Jesam, poslala mi je videoporuku.
Prije dva sata. Bila je u klubu Seashell.
Je li bila dobro?
Izgledala je sretno. Zašto?
Ne znam. Žurila se izaći. Bila je čudna.
Nije se htjela javiti, sad je isključila mobitel.
Užasno sam zabrinuta. Daniele, pomozi mi, molim te.
Dobro, otići ću onamo. Javit ću ti se.
Hvala.
Oprosti, jesi li je vidio?
Nisam.
Jeste li vidjeli ovu djevojku?
- Nismo. - Hvala.
Oprostite.
Idemo!
Probudi se. Gotovo smo na Ibizi.
Probudi se, stari!
Giorgia.
Jesi li je našao?
Nije ovdje.
Kamo ćeš, Rachide?
Polako, ne bježim. Skinuli su mi gips i otpustili me.
Čemu takav izraz?
Nisu me više mogli zadržati.
Umjesto sedam dana, ostao sam cijeli mjesec.
Trebaju krevete. Možda dođe još luđaka.
Zar ti je žao?
Ne. Možda malo. Ali drago mi je zbog tebe.
Kamo ćeš?
Htio sam poći s tobom. K tebi. Kad me toliko voliš.
Smijem li?
Opusti se. Bit ću poput psa.
Idem ondje gdje me podnose. Katkad će mi baciti kost.
Zašto je tebe uopće briga?
Nije te nimalo briga.
Bok.
Kap pada u more I klizi skroz do dna
O, srećo
Poput vala što u blizini čeka
O, srećo
Poput sjene što dolazi i odlazi
Na sudu je loše prošlo?
Ne, bilo je dobro.
Čemu onda takvo lice?
Ne znam.
Zbog Alessandra, Armanda,
a sada i Rachida.
Svi odlaze.
Ja sam još ovdje.
Najbolji komad.
Nisam ti dovoljna?
Dođi.
Kad si tako tužan, probudiš mi majčinske nagone.
Gotovo te poželim voljeti.
Srećom,
brzo me prođe.
Sutra odlazim.
Ne znaju više što bi sa mnom.
Što ćeš ti bez mene?
Ne znam.
Ne znam ni ja.
Stoj! Kamo ćeš, dovraga?!
Mario, zovi Hitnu!
Daniele, Nina je na Hitnoj. Nije dobro.
Otvaraj!
- Otvori jebena vrata! - Ne viči!
Otvori jebena vrata!
- Imamo hitan slučaj. Smiri se. - Otvori!
- Daniele! - Pusti me!
- Daniele! Nemoj! - Moram ući!
Prestani! Pozovite dežurnog liječnika.
- Pustite me! - Daniele!
- Želim je vidjeti! - Polako.
Moraju me pustiti. Želim je vidjeti.
I hoćeš. Samo se smiri.
- Zašto me ne puštaju? - Sjedni.
Budi strpljiv. Ne možeš banuti u Hitnu.
- Znaš to. - Samo je želim vidjeti.
Onda?
Još je prerano.
Srce joj je stalo, ali oživjeli smo je.
U krvi ima alkohola, benzodiazepina i kokaina.
Ispumpavamo joj želudac. Izvući će se.
- Hvala. Reći ću Elisabetti. - Već sam joj javio.
Čuo si?
Smiri se.
Elisabetta?
Da, na Hitnoj sam s Danieleom.
Dobro.
Ljubavi, dođi.
Kako je?
Ispumpali su joj želudac. Bila je loše kad je stigla.
Sad joj je bolje.
Htjela sam joj reći da…
Dođite.
- Ja sam kriva. - Ma niste.
Sve je dobro.
Sve je dobro. Da, ljubavi.
Dušo moja.
Mama. Kakav ste vas dvoje prizor.
- Oprosti. - Ja sam kriva.
- Oprosti. - Sve zabrljam.
Želim postupiti ispravno, ali uvijek zabrljam.
Nije tako.
Sudac će ti je dati. S pravom.
- Ne. - S pravom.
Kako se osjećaš?
- Zabrljala sam. - Ne brini se.
Vidjela si što sam učinila?
- Nisi ti kriva, nego ja. - Ne.
Sve radim dobro, ali nikad ne ispadne kako valja.
- Ne. - Ali pokušala sam.
Ljubavi, pogledaj tko je ovdje.
- Maria. - Mama.
Ljubavi moja!
Mama je ovdje.
- Bok. - Maria.
Mama je ovdje.
Divna si majka.
Uvijek joj daješ ono što treba i obožava te.
Zar ne, Maria? Silno voliš mamu.
Koliko voliš mamu? Reci.
Mama se mora odmoriti. Dođi.
Idemo.
Dođi.
Hoćeš li mi recitirati jednu svoju pjesmu da zaspem?
Napisao sam jednu za Mariju, ali nemam je ovdje. Pokušat ću.
Hajde.
Kad se smiješiš i ispunjena si radošću
Zlo ne postoji
Ručicama mlataraš po zraku Hvatajući nevidljive stvari
Svjetlost i sjena Potajice se igraju s tobom
Na jeziku koji je ostalima zabranjen
A zatim crni oblaci prekriju Sunce
Crni se zidovi dižu Ondje gdje si milovala prašinu
Tvoje oči nakratko spoznaju bol
A onda ti se vrati osmijeh
I ovom se sobom Proširi svjetlost svemira
Kraj.
Prekrasna je. Baš prekrasna.
Hvala.
Hoćeš li i meni napisati jednu?
Hoću.
Odvratna si.
Odvratna.
Gospe moja.
TRI MJESECA POSLIJE
Pogledaj koliki red, Rossana.
Pa što? Neće tražiti ulaznicu.
- Okrutna si. - Hajdemo.
Vidiš? Brzo ide.
- Hvala. Bok. - Hvala.
- Dobar dan. - Dobar dan.
Mogu li dobiti
deset komada?
Deset?
- Ja sam mu majka. - Očito.
Izvolite. 120, ali zaokružimo na 100.
- Hvala. - Hvala.
- Ja sam Angelica. - Anna.
Ovo je važno kazalište, Gianluca.
Da, lijepo je.
Daniele.
- Krcato je. - Znam. Umirem od treme.
Samo se opusti. Bit će dobro.
- Ja idem prva. - Dobro.
Nemoj pobjeći. Ti si idući.
Neću pobjeći.
Dobra večer.
Hvala vam na dolasku. Ja sam Angelica Visentin iz Biblija.
Večeras predstavljamo prvu zbirku pjesama Danielea Cennija,
Zajednički dani.
Daniele piše pjesme od srednje škole, ali nije ih mislio objaviti
jer, kako on kaže,
od toga ne možeš živjeti.
Ne možemo ga kriviti.
No dobre pjesme treba objaviti. Nemojmo misliti samo o tržištu.
Bez pjesništva čovječanstvo bi postalo nepismeno.
Emotivno nepismeno. Upravo prolazimo kroz takvo razdoblje.
Mislimo da je Daniele pravi pjesnik.
Vi prosudite je li tako. Pozdravite ga pljeskom.
Dobra večer.
Naprijed, Daniele!
Dobra večer.
Ne znam što bih rekao. Angelica je već sve rekla.
Ovako.
Pjesništvo mi je bilo ispušni ventil. Kroz pjesme sam oblikovao svoje misli.
Njima sam izjavljivao ljubav, recimo.
Ove pjesme govore o onome što se dogodilo zadnjih godina,
i to meni, a neki su od vas to i vidjeli.
Moram zahvaliti izdavačkoj kući Bibli
i Angelici Visentin.
Hvala.
Bravo.
Oboje smo poznavali čovjeka koji je bio stručnjak za pjesme.
I za život.
Pročitat ću vam neke pjesme. Prva se zove Podizanje.
Više ništa nisam vidio
Moje su oči zaboravile plakati
A onda si mi ti, nasumična osoba
Majka ili otac, nepoznata lica
Posudila svoje oči I opet sam progledao
Iako ne bez bola
Čak i kad su glad i žeđ prošle
Došla si ti, neznanka Stajala si nasred ceste
I pomogla mi prisjetiti se Kako jesti i piti
No to nije zaustavilo bol
Ti, neznanka u bolnici
Ili u morskim dubinama Naučila si me mrziti
Nije bilo nikoga da prigrli moj gnjev
I tako sam mrzio i nadao se
Ti, od krvi i mesa
Zaogrnuta ljepotom Od koje mi glas i noge drhte
Daj mi svoja usta da ih poljubim Da u tvoju dušu uđem
A onda ostani, zauvijek Ispunjena ljubavlju
- Kraj. - Bravo!
- Bravo!
To, Daniele!
Bravo!
SVE MIRIŠE NA SPAS
PREMA ISTOIMENOM ROMANU DANIELEA MENCARELLIJA
Prijevod titlova: Davor Fröbe