BASERAT PÅ BOKEN AV GARTH RISK HALLBERG
Charlie!
- Charlie! - Det gick bra.
- Vilken tråd? - Stick därifrån!
Jag anropar hjälp!
Vi hittade den! Våningen under takvåningen!
Utanför fönstren mot norr!
Snälla, jag kan inte se dig dö!
Det går en blå tråd in i klockan. Jag drar ut den.
Det är en attrapp!
Jag måste göra nåt. Hjälp mig!
Titta på mig.
Vet du?
Jag tror den är gul.
Men tänk om jag har fel?
Gul! Dra ut den gula!
Kom igen nu.
Jag drog ur den! Den tickar än!
Den gick ner till noll! Jag tror vi klarade oss!
Du hade rätt!
Du klarade det! Allt kommer att ordna sig.
Du hade rätt.
- McFadden. - Det är Parsa.
Vi fann bomben i tid.
Alltså, Weisbarger gjorde det,
med lite hjälp från nån Lorraine.
Från Nickys gäng, tror jag. Hon var på demonstrationen.
Tack och lov. När strömmen gick trodde jag att det var du.
Vilken ström?
Hela Östkusten.
Hela vägen till Kanada. Strömavbrott.
Om det inte var bomben...
Vi bör behandla det som terrorism tills vi vet annorlunda.
- Vad tror du att det är? - Jag har ingen aning,
men stan är i kaos. Lycka till med att komma hit.
Har du Weisbarger och tjejen där?
- Ja. - Amory Gould då?
Redan försvunnen.
Han tänker fly. Jag måste sluta.
Hallå?
Hej, Sher. Gråt inte.
Allt ordnar sig. Håll dig bara lugn.
Det är inte strömavbrottet. Jag tog testet. Bli inte arg.
Nej, nej. Jag är inte arg.
Jag är bara ledsen.
Negativt.
Igen. Det kommer aldrig att hända, Al.
Jag släpper inte iväg dig utan din pappa. Hör du det?
Du höll ut så här länge.
En del av dig vill vara kvar här.
...New Yorks delstatshuvudstad.
Vi har ingen ström här på nedre Manhattan,
delar av Queens, Brooklyn, nedre Manhattan, Midtown, Upper West Side.
Polisen har rapporterat att hela stan...
- Sammy. - ...har nån form utav strömavbrott.
- Klockan är 16:35. - Kom igen.
- Många kommer att lämna... - Kom igen.
Vad kan du säga om läget nu?
Vad jag kan se är trafiken på Brooklynbron väldigt tung.
Inga trafikljus fungerar här.
...hörde att sjukhuset vid...
St. Lukes sjukhus har inte heller någon ström.
Strömavbrottet sträcker sig
till västra Suffolk County på Long Island.
Vi har även fått en rapport om att det kan sträcka sig till Kanada.
Så där. Vi är klara.
Låtsas inte som om du inte gillade det.
Jag kommer inte gilla att göra nåt innan du får behandling
av nån med mer utbildning än en scout.
Nu börjas det.
Var du med i Scouterna? Jag med.
Herregud, nej. Uppmuntra honom inte.
- Han håller aldrig käften om sina märken. - Jaså? Vilka tog du?
Olycksberedskap och livräddning, åtminstone.
Regan, rädda mig från nördarna!
Var fan är ambulansen?
- Förlåt, pappa. - Nej, du har rätt. Var fan är den?
Jag ska gå ner och se efter.
Okej.
Vad fan har mobilen för fel nu?
Hallå?
Hej, det är jag. Är ungarna där?
Nej, för du åkte och hämtade dem.
Jag kom lite sent.
- Så vadå? Är de bara borta? - Vet du vad som hänt?
Nej, jag vet inte. Förutom att du tappat bort våra barn.
- Jag menar strömavbrottet. - Vilket strömavbrott?
Pataki har utlyst undantagstillstånd.
De säger inte varför, men det ser ut som vad det ser ut som.
Okej, möt mig vid lägenheten. De kanske for dit.
- Okej. Jag kommer. - Skynda dig.
Jag förstår inte hur ni bara släpper iväg två barn.
- Han pratar. - Guvernör George Pataki
har utlyst undantagstillstånd. Och givetvis...
Ett jävla undantagstillstånd! Det kan ni ge er fan på!
Hela jävla elnätet! Det är helt otroligt!
...omfattande strömavbrott. Vi väntar på information.
Men de sa inget om en explosion. Inga offer?
Är det ens vi?
Vilket pessimistiskt skitsnack.
Såklart det är vi. Vad fan skulle det annars vara?
Det här är vi.
Kom igen, för fan!
Cate? Will?
De är inte här. Inte här.
Få inte panik.
- De kan vara på väg. - Eller inte.
Vi har lärt dem att hålla sig undan främlingar.
Vi nötte verkligen in det.
- De for ingenstans med en främling. - Okej.
Jag orkar inte en gång till.
Jag sprang barfota för att hämta Will från skolan
och såg ansiktet på flickan vars mor jobbade där...
Polisen kan inte hjälpa oss nu. De har fullt upp. Vi får leta.
Fråga grannarna, kolla deras favoritställen,
ställen de känner sig trygga på.
Serendipity, Jackson Hole, karusellen.
Okej.
Will har nyckel.
Jag skriver en lapp om att de ska ringa morfar och säga till
att de mår bra och att de ska vänta här på oss.
Du kan kolla västerut, jag kollar österut.
Vadå?
Vi vet inte vad som pågår.
Kanske vi borde hålla ihop.
Okej.
Jag sa ju att det var en dålig idé.
Ingen kom. Jag ville bara åka hem.
Lyssna på mig! Om det är terrorister, så måste vi röra på oss.
Hursomhelst är det inte smart att stanna här.
Jag har mina verktyg och en ficklampa. Vi klarar oss.
Då så. Kommer ni?
Lugnt och fint. Rör på er.
- Gå bara. - Håll ihop.
Håll i stången om ni måste.
Allt ordnar sig, gumman.
Fortsätt bara gå.
Vad är det som händer?
Hallå!
Jag kan inte fortsätta. Jag behöver hjälp.
Generatorerna funkar där nere. Vi flyttar patienterna.
- Tack gode gud. - Men inte hon.
- Vadå? - Tyvärr,
men vi måste prioritera dem med störst chans.
Snälla!
Släpp ut mig! Snälla!
Hallå?
Hallå!
Det första som ni måste förstå är att det inte finns bevis för terrorism.
Strömmen kommer tillbaka norr- och västerifrån.
Detta betyder att staden börjar få ström.
Det kommer att ta ett tag. Timmar, inte minuter.
Ingen kan säga närmare...
Hör på nu.
Det är goda nyheter, men det betyder inte att det blir lätt.
De flesta här var barnrumpor -77, men det var tusentals bränder
och över 400 poliser sårades.
Så fira inte före soluppgången.
Sir? Betyder det här...
Gould får vänta. Systemet är nere.
- Stan är i kaos. Imorgon... - Det är för sent då.
Jag släpar hit honom om jag måste.
Då stänger jag av dig.
Gärna. Min far sa alltid att det är bättre att be om förlåtelse än lov.
- Men Pat var en skitstövel. - Det tyckte han om dig med.
De rapporterar en väldigt lugn stad.
Det finns inga bränder just nu.
- Ingen kriminell aktivitet... - Inga explosioner, bomber, terrorister.
- Jag tror inte det var vi. - Inte?
Jag fattade det själv!
Trafikljus fungerar inte.
- Polisen har... - Det kanske var timern.
Vad fan sa du?
Det var din första gång. Kanske du klantade dig.
- Sol, börja inte. - Vadå?
En stor grej som vi riskerade livet för verkar inte ha funkat.
Det är värt en diskussion.
- Stanna fan. - Här?
Ja. Precis här.
Stanna!
- Ut med dig. - Nej.
Med en gång.
Som om du skulle skjuta mig.
Nicky, kom igen. Alla är upprörda.
Lägg ner den.
Ut med dig.
När saker och ting går snett
måste jag veta att mitt lag backar upp mig.
Jag vill veta vad som hände.
- Vad är så fel med det? - Sol, säg bara förlåt.
- Nej. - Inte?
Då så.
Du får klara dig själv från och med nu.
Ta ditt skräp och stick.
Ni gjorde en god gärning.
Ni räddade många. Mig inberäknat. Men jag har fortfarande många frågor.
Vi börjar med dig.
Visst var det dina nedpissade jeans som jag hittade?
Om inte Sam kom tillbaka till klubben,
så skulle jag möta henne där. Så jag gjorde det. Eller, försökte.
Hon var redan skjuten när jag kom.
Jag blev rädd och flydde.
Rädd för vadå? Den som sköt? Att du skulle få skulden?
Rädd att hon skulle dö.
Rakt framför ögonen på mig.
Det kändes som mitt hjärta skulle...
...stanna. Så jag stack.
Såg du nån annan där?
Han i vita byxor som ropade på hjälp.
Tidningen skrev att han hittade henne.
En äldre kille då? Grått hår, rutiga byxor?
Amory Gould. Din kompis Nicky jobbar åt honom.
Han kom tillbaka från parken strax innan du var där.
- Nej... - Jag såg honom.
Var du i parken?
Lorraine?
Måste han vara här?
Varför inte?
För att jag inte vill att han ska hata mig.
Sakta ner.
- Du sa ju åt mig att skynda. - Gå snabbare. Spring inte.
Om nån ser en springa, kollar de om man blir jagad.
- God kväll. - Bort från min skåpbil.
Jag kunde inte låta bli att märka hur denna anskrämliga syn
förstör utsikten från min terrass.
Om jag inte har fel, så är det här mr Chaos bil,
som jag betalar för.
Tillsammans med hålan ni bor i.
- Det är du som fyller kuverten. - Ni är gaturåttorna som lyder mina order.
Vad för er hit?
Vi räddar ditt skinn. Vi räddar allas skinn.
Om du säger ett pip om det här till nån,
kommer jag att ta dig och hela din jävla familj.
Han har rekryterat väl.
Jag fattar varför Nicky håller dig nära.
Och utan tvekan varför han håller dig nära.
Vi var aldrig här.
Så Gould sköt henne inte?
Men du vet vem.
Mycket har tyngt mig i mitt liv...
...men det här blev för tungt.
Jag försökte, men det gick inte.
Jag vet vad Nicky säger om förlåtelse, men en del saker kan inte förlåtas.
- Vad hände efter branden på Frank's? - Känner du till den?
Jag känner till att nån dog. Jag antar att Sam blev förkrossad.
Vad fan gör du?
Lägg tillbaka det. Det är inte ditt. Det är vårt.
SG, vi kan göra nåt gott med pengarna.
- Det gör vi ju redan. Det kallas för mat. - Han hade en familj.
- Vi är skyldiga dem det. - Ingen är skyldig nån nåt.
- Det var en olycka. - Ja, som vi orsakade.
Vet du vad Nicky skulle göra om han såg dig sno våra pengar?
Samma sak som när Sam först föreslog det.
Det är vad som krävs.
Det är en fin gest. Det är det minsta vi kan göra.
Inga pengar i världen kommer att återuppliva honom.
Det här hjälper hans fru och barn.
Och våra själar.
Inte ett ord till nån.
Förstått?
Hon var så upprörd.
Hon hade tagit foton den kvällen.
Inte de vanliga konstnärliga som inte föreställer nåt,
utan mer som bevis.
Sol slog sönder kameran.
Det var som ett till dödsfall. Hon var inte med längre då.
Hon bad Nicky sluta, vilket han lovade.
- Men han ljög. - Såklart han gjorde.
- Han tänkte aldrig sluta. - Vilket hon insåg när krutet försvann.
Hon lät oss ta lite.
Nicky sa att han ville göra rökbomber till giget.
Göra stan eld och lågor.
Sam gick med på det för att det var för musikens skull.
Om Ex Nihilo blev stora,
kanske Nicky kunde tjäna pengar på det och skippa allt skitgöra.
Fast Sol fyllde hela hockeytrunken.
- Så hon ringde Lamplighter. - Killen från sjukhuset? Vad hade de ihop?
De var ihop.
Ledsen.
I vintras. Före Nicky.
Det hölls hemligt, för han var nån finansvalp med familj.
Och han lämnade pengar varje månad. Nicky sa åt oss att inte prata med honom,
men Sam gjorde alltid som hon ville.
Okej, så på kvällen den 4:e lämnade hon mig för att träffa honom?
Det var så konstigt att hon inte såg giget,
som att nåt var på tok.
Och jag sa exakt var hon var.
Vet ni hur man kommer till hörnet av 5th och 73rd?
Vi ska träffas där.
Hallå?
Hej.
Vad gör ni här?
Vi undrade samma sak om dig.
Vad fan, Sam?
- Är du här för att tjalla? - Nej.
Nej, jag bara...
Jag är lite rädd, och jag ville bara ha lite hjälp.
Jag ville bara prata med nån utanför hela den här sörjan.
Du får inte berätta nåt för nån! Du lovade det. Det här tar kål på Nicky.
Nån dog! En människa dog!
Fattar ni inte hur det förändrar allt?
Nicky ljög för mig! För er! Det går inte att lita på honom.
Så er kärlekshistoria är över nu?
Alla nätter ni satt och pratade? Och delade hemligheter med varann?
Vad fan, Lorraine? Är du svartsjuk?
Hon fick komma undan med allt möjligt.
Du är faktiskt det. Du är fan svartsjuk.
Vad fan, SG? Älskar du Nicky nu?
Jag sa åt honom att inte släppa in tjejer.
Då kan du ta hand om den här förrädaren.
Hon knullade din älskling.
Ta hand om henne, en gång för alla.
SG.
Sådär ja.
Vad gör du?
Vad gör du? Jag är din vän!
Jag är din vän.
- Gör det inte! - Visa Nicky hur mycket du älskar honom.
- Snälla. - Innan hon sätter dit oss.
Herregud. Jag är så ledsen.
Så det var det första skottet.
Det som missade.
Det andra då?
Tänker du lämna mig här för att jag hövligt föreslog att kanske,
kanske nåt var ditt fel för en gångs skull?
Ingen bad om din åsikt.
Om din jävla teori.
Du är ingen.
En nolla.
När vi först träffades hade du inte ett skit.
Du har fel. Jag hade två saker.
Den här skåpbilen och en flickvän vid namn Lorraine.
Men hon är borta nu,
och jag är efterlyst för grova brott, inklusive mord!
För att blidka dig.
För att skydda dig.
Hur många måste jag döda för att skydda dig?
En!
Du dödade en jävla person!
Billy Three-Sticks.
Killen på Frank's var en olyckshändelse.
- Han i Billys ateljé... - Han var min.
Nicky, din blåsta jävel! Vem tror du sköt Sam?
Vad...
...sa du just?
För i helvete! Du kan inte göra nåt rätt.
Hon tänkte tjalla på oss.
Du hade blivit en mjukis.
Jag gjorde det du inte pallade!
Visste du det?
Nej.
Fan.
Fan!
Nicky!
Det har ätit mig inifrån.
Den kvällen.
Och du gjorde det bara värre.
Hur du saknade Sam och pratade om hur god hon var.
Hon var min vän med!
Den enda där som inte försökte utnyttja mig.
Jag skulle åka med killarna, men jag stack istället.
För att dö.
Vet du vart de åkte?
Nicky skulle säga det först efteråt.
Det var en rörbomb i Bronx.
Nicky gjorde den, men jag kastade den.
Nåt mer?
Ett stort antal tvivelaktiga beslut, men inget mer olagligt.
Vet du om sjukhuset är okej? Sam är uppkopplad till en respirator.
Jag vet inte.
Då så. Dags att dra.
Jag ska bara ringa in det och lista ut vad jag ska göra med er.
Är det allt?
Hatar du mig nu?
Det känns som jag inte känner dig.
Det gör mig så ledsen, för just nu känner du mig bättre än nån annan.
Jag gick precis från Municipal Building.
En stor folkmassa korsar Brooklynbron.
De kommer upp från tunnelbanan i förvirring.
Det är fullkomligt kaos.
Stadshuset går faktiskt på reservkraft nu.
Men de ber alla...
Kör då!
Kom igen!
Herrejävlar.
Dra på trissor.
Titta. Ovanför parken.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Hjälp mig upp.
Såja. Försiktigt.
Ursäkta.
Hon lever än.
Kom. Jag behöver din hjälp.
Tryck. Släpp.
- Ett, två, tre, fyra, fem. - Ett, två, tre, fyra, fem.
- Tryck. - Tryck.
- Ett, två, tre, fyra, fem. Tryck. - Tre, fyra, fem. Tryck.
- Will? - Ungar?
Cate?
Jag vet inte var de kan vara. Våra barn är borta.
- De är helt vilse. - Det vet vi inte säkert.
Många barn har säkert kommit ifrån sina föräldrar på olika sätt.
Har du en tändare?
De barnen är under uppsyn.
Deras föräldrar är inte iblandade i nån mordbrandskomplott.
Vi går till polisen. Jag skiter i om de har fullt upp.
Mina barn saknas, och det är polisens jobb att hitta dem.
Öppna dörren.
Hallå?
- Mamma? - Herregud.
- Hej, gubben. Hur är det? - Är det dem? Båda två?
Är du med Cate? Är ni tillsammans?
Vi mår bra. Är du hos pappa?
Vi har letat över hela stan efter er. Var är ni?
- Hemma. - I Brooklyn?
- Hur kom ni dit? - Vi gick.
Först tog vi T-banan, men den stannade,
- så vi måste gå genom tunneln. - Vi såg råttor!
Sen fortsatte vi gå.
Gick ni över bron?
Herregud.
Det måste ha varit läskigt.
Lite, men jag höll Cate nära mig, och jag visste vägen hem.
Åh, herregud.
Will, vad modig du är.
Du är så modig.
Vi mår bra.
Ville bara kolla var ni var. Det var ingen hemma, så jag blev orolig.
Vi mår bra. Jag är här med pappa.
Det kan ta ett tag innan vi kan ta oss dit.
Får jag prata med Cate?
Hej, mamma. Vi ska äta alla isglassar innan de smälter.
Okej. Det låter som en bra idé.
Din pappa vill prata med er.
Hej, gumman.
Hej! Jag hörde att ni har varit på äventyr.
Polis. Nån hemma?
- McFadden. - Jag är här för Amory Gould.
Du är för sent ute. Han är borta.
William!
Vi behöver din hjälp.
- Håll ut. - Vad har hänt?
- Han blev knivhuggen. - Va?
Håll dig vaken.
Han är allvarligt sårad.
Han har tappat mycket blod. Han kan ha ett jack i tarmen.
Han måste till sjukhus.
Vi har väntat på ambulansen i timtal.
Då måste vi ta honom dit själva.
Tänker du samma som jag?
Två, tre.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Hej.
Jag ville bara säga att oavsett vad som händer
så kommer allt ordna sig.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Jag ville inte släppa iväg Sam utan hennes pappa.
Jag ville inte att du skulle komma och hitta henne död.
Nu när ni är tillsammans så är det okej.
Det är okej att släppa taget.
Du kan gå om du verkligen vill.
Och om jag inte vill det?
Då får du helt enkelt börja kämpa.
Jag vet inte om jag kan.
Jag har kämpat så länge.
Det kommer att bli svårt. Ingen tvekan om saken.
Fan vet att jag har velat dö.
Jag har bett om döden. Jagat den några gånger.
Men jag är kvar än.
Jag tror inte att jag är klar än. Och inte du heller.
Kom igen.
Du är bara i startgroparna.
Jag älskar dig, Sammy.
Sam.
Herregud.
Syster!
Sammy.
Gumman.
Sammy.
Fantine!
Mamma?
- Mrs Weisbarger. - Ja?
Jag överlåter honom på eget bevåg. Vet du vad det betyder?
Nej, men jag släpper honom inte ur sikte på ett år.
Då förstår du alltså.
Vad tänker du göra med henne? Systemet är nere. Vi anhåller ingen inatt.
Har hon föräldrar?
Hon har ingenting.
Hon borde inte vara ensam.
Jag löser det.
Parsa här.
Hej, det är jag.
Jag är på sjukhuset. Jag har lite nyheter.
Är allt okej? Du hatar ju sjukhus.
Jag hjälpte William hit. Han blev knivhuggen av Goulds lakej.
Han saknas förresten.
Okej. Det kallar jag nyheter.
Jag har nåt ännu bättre.
Samantha Yeung?
Hon har vaknat.
Tack för att du ringde.
Samantha har vaknat.
Får jag träffa henne? Jag vill be om ursäkt.
Inte för att jag vet var jag ska börja eller om hon godtar den.
Minns du var du var när tornen föll?
Självklart.
Jag var i Ohio och drömde om att komma till New York.
Alla sa att jag var knäpp. Det hindrade mig inte.
Jag har hört att
de som överlevde Pearl Harbor sa att oavsett hur mycket tid som går
så kändes det som igår. Det är så den dagen blir för mig.
Den dagen och alla därpå.
Herregud. Var du där?
Ja.
Det var brutalt och hjärtskärande,
men modet som uppvisades bland all smärta och sorg
var det enda ljuset i allt mörker.
Men det hindrade inte några kollegor från att titta misstänksamt på mig.
Trots att jag är född här, inte är det minsta religiös
och ägnade de veckorna med att inhalera lika mycket damm och död som alla andra.
Var det så du blev skadad?
På sätt och vis.
Några veckor senare stod jag och tankade.
Jag skulle ut på landet med frugan, Sherry.
Bara för att komma bort och finna lite lugn.
Sinnesfrid.
Men för pickupen full av as som såg mig var jag...
Jag var en brun kille som var nånstans där jag inte borde vara.
De hoppade på mig.
De spöade skiten ur mig innan jag hann dra fram min bricka.
De bröt ryggen på mig.
Sherry trodde att jag var död.
De försökte tvinga mig i pension.
Det är svårt att göra det här som krympling.
Jag bad om att fortsätta.
Ett år av brutal fysioterapi så att jag kunde fortsätta jobba.
Och här är jag nu.
Jag vet att det känns som att det inte finns nån återvändo.
Men det finns det alltid.
Tror du verkligen det?
Ja, det gör jag.
Du kan inte stanna här ikväll.
Vi kan varken gripa eller spärra in dig.
Men strömmen är snart igång igen,
och min fru lagar riktigt goda grytor.
- Jag vet inte vad du tycker om det... - Jag är en stark anhängare.
Min mamma var Claibornes grytmästare.
Okej.
Nå... Du kan berätta om det på vägen.
"Min käre son,
jag minns hur högt du skrek första gången jag höll dig.
Din mor sa att du var rädd, att jag måste hålla dig närmre.
Jag gjorde som hon sa, och hon hade rätt. Du slutade gråta.
Och i det ögonblicket
såg vi varann med en klarhet som inget kan förändra.
Vem vet vad nornorna tänkte när de spann ihop våra trådar?
Men du är min, och jag är din.
Oavsett hur slingrig vägen blir,
hur många mil som skiljer oss åt och hur lång tid som passerar...
...så håller jag dig fortfarande nära."
När skrev du ens det där?
Morgonen efter att du rymde iväg.
Nå... Jag är glad att jag fick höra det nu.
Jag är bara så glad att du är tillbaka.
Vi har mycket att ta igen, va?
Vad hade du tänkt dig?
Så snart som jag återhämtar mig...
...hittar vi Amory...
...och krossar honom.
Ja, för satan.
...GOSSEBARNET HAMILTON-SWEENEY, OCH GER ALLA FÖRÄLDRARÄTTIGHETER TILL
DAVID OCH RAMONA WEISBARGER.
Ring inte polisen.
De släppte mig. Det här är min mamma.
Hej, jag är mamman.
Ramona Weisbarger.
Trevligt att träffas, mamman.
Gå då, innan jag ångrar mig.
Okej. Tack.
Sam!
Försiktigt.
Hej. Det är jag. Charlie.
Har hon minnesförlust eller nåt?
Hej, Charles.
Hej.
Jag ska hämta lite vatten åt dig.
Du ser annorlunda ut.
Ja.
Jag är det.
Det har hänt mycket.
- Är du okej? - Ja.
Nu är jag det.
Undertexter: Borgir Ahlström