BASERT PÅ BOKA AV GARTH RISK HALLBERG
Charlie!
- Charlie! - Det går bra med meg.
- Hvilken ledning skal jeg trekke ut? - Kom deg vekk!
Jeg skal be om hjelp. Vi fant den! Etasjen under toppetasjen.
Utenfor vinduene på nordsiden!
Jeg kan ikke se på at du dør.
En blå ledning fører til tidsuret. Jeg trekker ut den.
Det er en felle!
Jeg må gjøre noe. Hjelp meg!
Hei, se på meg.
- Vet du det? - Jeg tror det er den gule.
- Men hva om jeg tar feil? - Trekk ut den gule ledningen!
Kom igjen.
Jeg trakk den ut! Den teller fortsatt ned!
Den nådde null! Jeg tror det gikk bra!
Du hadde rett! Du greide det! Hei, det kommer til å ordne seg.
Du hadde rett.
- McFadden. - Hei. Det er Parsa. Vi fant bomben i tide.
Vel, Weisbarger fant den med hjelp fra en som heter Lorraine.
En fra Nickys gjeng. Hun var på demonstrasjonen.
Takk og pris. Da det ble strømbrudd, trodde jeg det var dere.
- Hvilket strømbrudd? - Langs hele østkysten.
- Helt opp til Canada. Blackout. - Hvis det ikke var bomben...
Vi skal behandle det som terrorisme til vi vet at det ikke er det.
- Hva tror du? - Jeg aner ikke hva jeg skal tro lenger,
men alt er kaos. Lykke til med å komme deg hit.
Er Weisbarger og jenta med deg?
- Ja. - Hva med Amory Gould?
Borte alt.
Jævelen vil benytte seg av dette. Jeg må dra.
- Hallo? - Hei, Sher. Ikke gråt.
Det ordner seg. Bare bli hjemme. Vær rolig.
Det er ikke blackouten. Jeg tok testen. Ikke bli sint.
Nei, jeg er ikke sint.
Jeg er bare lei for det.
Negativ. Igjen. Det kommer aldri til å skje for oss, Al.
Jeg lar deg ikke dø uten faren din. Skjønner du?
Du har holdt ut til nå. Det er en del av deg som fortsatt ønsker å være her.
I New York er det ingen strøm her i nedre Manhattan...
I deler av Queens, Brooklyn, Midtown, nedre Manhattan, Upper West Side.
Politiet rapporterte at de fem bydelene...
- Sammy. - ...opplevde et slags strømbrudd.
- Klokka er 16.35 nå. - Kom igjen.
- Mange er snart ferdige på jobb. - Kom igjen.
- Hva kan du fortelle oss om gatene? - Ut ifra det jeg kunne se,
er det nesten full stopp på Brooklyn Bridge.
Ingen av trafikklysene virker.
...hørt at sykehuset på...
St. Luke's sykehus på 114th og Amsterdam har også mistet strømmen.
Vi har hørt at strømbruddet også rammet
Suffolk County på Long Island.
En rapport tilsier at til og med Canada er rammet.
- Sånn. Vi er ferdige. - Ikke lat som om du ikke nøt det litt.
Jeg kommer ikke til å nyte noe før du blir behandlet på et sykehus
- av en som ikke bare var speiderleder. - Nå igjen.
Var du speiderleder? Det var jeg også.
Pappa, ikke få ham til å snakke om det. Han skryter stadig av ferdighetsmerkene.
Jaså? Hvilke fikk du?
"Beredt på nødssituasjoner og livredding", åpenbart.
Regan, redd meg fra nerdene.
Hvor faen er ambulansen?
- Unnskyld, pappa. - Nei, du har rett. Hvor faen er den?
Jeg går ned og ser om de er der.
Ok.
Hva faen er galt med mobilen min?
Hallo?
Hei, det er meg. Er barna sammen med deg?
- Det var du som dro for å hente dem. - Jeg var litt forsinket.
- Er de bare borte? - Vet du hva som har skjedd?
Nei, jeg vet ikke hva som har skjedd, bortsett fra at du mistet barna våre.
Jeg mener blackouten.
Hvilken blackout?
Pataki har erklært unntakstilstand.
De forteller oss ikke årsaken, men det er nok det det virker som om det er.
Ok. Møt meg i leiligheten. Kanskje de dro dit. Ok?
- Greit. Jeg skal være der. - Skynd deg.
HENTEPUNKT
Jeg skjønner ikke hvordan dere kunne la to barn bare dra.
Yo. Han snakker.
New Yorks guvernør George Pataki erklærte unntakstilstand. Og selvfølgelig...
En jævla unntakstilstand! Visst faen er det det!
Hele jævla strømnettet! Det er utrolig.
...gigantisk blackout. Vi mottar fortsatt informasjon.
De har ikke nevnt noen eksplosjoner. Ingen døde.
- Er du sikker på at det var oss? - For noe pessimistisk tøv.
Klart det var oss. Hva kan det ellers være, for faen?
Dette er oss.
Kom igjen, for faen!
Cate? Will?
De er ikke her. Ikke her.
Vi må ikke få panikk.
- Kanskje de er på vei. - Eller kanskje de ikke er det.
Vi har sagt at de ikke skal stole på fremmede.
- Vi har gjort det klart og tydelig. - De ble ikke med en fremmed.
Ok.
Jeg takler ikke dette igjen. Som da jeg løp barbent for å hente Will på skolen.
Ansiktet til jenta hvis mor jobbet for Marsh McLennan...
Politiet kan ikke hjelpe oss nå. De er opptatt. Så vi leter etter dem.
Spør naboene, drar til stedene de liker best, der de føler seg trygge.
Serendipity, Jackson Hole, karusellen.
- Ok. - Ja?
Ja. Will har nøkkel.
Jeg skriver at de skal ringe bestefars bolig og fortelle de som er der
at de har det bra, og at de skal bli her og vente på oss.
Du kan lete på West Side, så leter jeg på East.
Hei, jeg...
Hva?
Vi vet ikke hva som foregår der ute. Kanskje vi burde gå sammen.
Ok.
Jeg sa det var en dårlig idé.
Ingen kom. Jeg ville bare dra hjem.
Hør etter! Hvis det er terrorister, må vi komme oss vekk.
Uansett er det ikke lurt å bli her.
Jeg har verktøy og en lommelykt. Det kommer til å gå bra med oss.
Greit. Hvem er først? Sakte og rolig, folkens. Kom igjen.
- Du først. - Hold sammen.
Hold tak i stanga.
Det ordner seg, vennen.
Bare gå videre.
Hva er det som foregår?
Hallo!
Jeg kan ikke gjøre dette i all evighet.
Generatorene funker der nede. Vi flytter pasientene.
- Takk, Jesus. - Men ikke henne.
- Hva? - Beklager.
Vi må prioritere de som har best sjanse til å overleve.
Vær så snill! Slipp meg ut! Vær så snill!
Hallo?
Hallo!
Først og fremst må alle forstå
at vi ikke har noe bevis på at det har skjedd en terrorhandling.
Hei!
De har begynt å få tilbake strømmen i nord og vest.
Det betyr at vi skal få strøm i byen igjen.
Det vil ta en god stund. Timer, ikke minutter.
Ingen kan være mer nøyaktige...
Hør etter. Ingen terrortrussel er gode nyheter,
men det blir likevel en lang, mørk kveld.
De fleste av dere var unger i 1977, men det var over 1000 branner,
og over 400 betjenter ble skadet. Vent med å juble til solen står opp.
- Sir? Betyr dette... - Gould må vente. Hele systemet er nede.
- Byen er i kaos. I morgen... - I morgen er for sent.
Jeg lenker ham til armen min og trekker ham hit, om jeg må.
Da suspenderer jeg deg.
Greit. Som pappa alltid sa: "Bedre å be om tilgivelse enn tillatelse."
- Pat var en drittsekk. - Han mente det samme om deg, sir.
Kort oppsummert er det en veldig stille by.
Det er ingen branner for øyeblikket.
- Ingen forbrytelser... - Ingen eksplosjoner, bomber, terrorister.
- Jeg tror ikke det var oss. - Sier du det? Jeg har skjønt det!
- Trafikklysene virker ikke. Politiet har... - Kanskje det var tidsuret.
Hva faen sa du?
Det var første gang for deg. Kanskje du rotet det til.
- Ok, Sol. Ikke snakk om det nå. - Hva?
Vi risikerte livet for noe stort, og det virker som om det ikke funket.
Det er verdt en diskusjon.
- Kjør til siden, for faen. - Her?
Ja. Akkurat her, for faen.
Kjør til siden!
- Kom deg ut. - Nei.
Hei.
Med en gang, for faen, Sol.
Som om du vil skyte meg.
Nicky. Kom igjen. Vi er alle opprørt. Bare legg den fra deg. Legg den fra deg.
Kom deg ut.
Når ting går galt, trenger jeg å vite at teamet støtter meg.
Jeg vil vite hva som skjedde.
- Hva er galt med det? - Sol, bare be om unnskyldning.
- Nei. - Nei? Faen...
Greit.
Du skal finne veien selv nå.
Ta greiene dine og gå.
Dere gjorde noe bra her.
Dere reddet mange folk, inkludert meg.
Men jeg har fortsatt mange spørsmål. Jeg begynner med deg.
Det var din pissvåte bukse jeg fant på åstedet, ikke sant?
Hvis Sam ikke kom tilbake til klubben,
skulle jeg dra og møte henne, så jeg prøvde å gjøre det.
Da jeg kom dit, hadde hun blitt skutt alt. Jeg stakk av fordi jeg var redd.
Redd for hva? Skytteren? At du skulle få skylden?
Redd for at hun skulle dø.
Rett foran meg.
Jeg følte at hjertet mitt bare ville... stoppe. Så jeg stakk av.
Så du noen andre der?
Fyren i hvit bukse som ropte på hjelp. Mannen som fant henne, ifølge avisen.
Hva med en eldre fyr? Grått hår, skotskrutete bukser?
Amory Gould. Vennen din Nicky jobber for ham.
Vi har bilder av at han kom tilbake fra parken litt før du var der.
- Nei... - Jeg så ham.
Var du i parken?
Lorraine?
- Må han være her? - Hvorfor vil du ikke ha ham her?
Fordi jeg ikke vil at han skal hate meg.
Hei, ikke så fort.
- Du sa jeg skulle skynde meg. - Ja, gå raskere. Ikke løp.
Hvis en fyr løper, sjekker de om han blir forfulgt.
- God kveld. - Kom deg vekk fra varebilen min.
Jeg la merke til at denne skampletten av et kjøretøy
ødela utsikten fra terrassen min.
Hvis jeg ikke tar feil, er dette Mr. Chaos' varebil,
som jeg betaler for. I tillegg til rønna dere to bor i.
Du er fyren med konvoluttene.
Og dere er de skitne rottene som gjør som jeg befaler.
Hvorfor er dere her oppe?
Vi redder skinnet ditt. Vi redder alle våre skinn.
Og hvis du nevner dette til noen, skal jeg ta deg og hele din jævla familie.
Du er en god ansatt. Jeg skjønner hvorfor Nicky beholder deg.
Og sikkert hvorfor han beholder deg.
Vi var her aldri.
Så Gould skjøt henne ikke?
- Men du vet hvem som gjorde det. - Hele livet har jeg måttet bære så mye,
men jeg kunne ikke bære dette. Jeg prøvde, men jeg kunne det ikke.
Jeg vet hva Nicky sier om absolusjon, men noen ting kan ikke tilgis.
- Hva skjedde etter brannen hos Franks? - Vet du om den?
Jeg vet at en fyr døde. Og Sam ble nok sønderknust.
Hva i helvete driver du med? Legg dem tilbake. De er våre, ikke dine.
SG, vi kan bruke pengene på en god sak.
- Vi gjør det alt. Det kalles mat. - Mannen hadde en familie.
- Vi skylder dem det. - Ingen skylder noen en dritt.
- Det var et uhell. - Ja, et uhell som vi forårsaket.
Aner du hva Nicky ville gjort hvis han fant ut at du tok pengene våre?
Jeg ville gjentatt det jeg sa da Sam først foreslo det.
Det er nødvendig.
Det er en vakker gest. Det er det minste vi kan gjøre.
Nicky, ingen sum vil vekke ham til live igjen.
Det vil hjelpe kona og barna hans.
Ja, og sjelene våre.
Ikke si et ord til noen andre.
Forstått?
Hun var veldig opprørt. Og hun hadde tatt noen bilder den kvelden.
Ikke kunstneriske, som hun pleide, hvor du ikke kunne se en dritt, men bevis.
Sol knuste kameraet hennes.
Det var som et nytt dødsfall. Hun var ferdig etter det.
Ba Nicky om å slutte. Han sa ja.
- Men han løy? - Selvfølgelig. Han skulle aldri slutte.
Samantha innså det da alt svartkruttet ble savnet.
Sam sa ja til å la oss ta litt. Nicky sa han ville ha røykbomber til Don Hill's.
City on fire, ikke sant? Sam sa ok fordi det var til musikken.
Hun tenkte at hvis Ex Nihilo ble store, så kunne Nicky tjene penger på bandet.
- Fortsette uten å gjøre de fæle tingene. - Men Sol fylte hele hockeybagen.
- Så Samantha ringte Lamplighter. - Han fra sykehuset? Hva var deres forhold?
De var kjærester.
Unnskyld.
Den vinteren. Før Nicky.
Vi skulle ikke vite om ham. Han er en finansfyr med familie.
Han leverte pengene hver måned. Nicky sa vi ikke skulle snakke med ham,
men Sam gjorde alltid som hun ville.
Ok. Vent... Så om kvelden den fjerde forlot hun meg for å møte ham i parken?
Det var rart at hun ikke så konserten. "Det er noe som foregår"-rart.
Og jeg fortalte dere hvor hun var.
Vet dere raskeste vei til 5th og 73rd? Jeg skulle møte henne der.
Hallo?
Hei.
Hvorfor er dere her?
Kunne spurt deg om det samme. Hva i helvete, Sam?
- Skal du tyste på oss? - Nei, jeg...
Nei, jeg bare...
Jeg er litt redd, og jeg bare trenger litt hjelp.
Jeg trenger bare å snakke med noen som ikke er involvert i all denne dritten.
Du kan ikke si noe til noen. Det var løftet du avla. Nicky blir knust.
Noen døde! En mann døde!
Ser du ikke at det endrer ting litt?
Nicky løy for meg. Han løy for deg. Du kan ikke stole på ham.
Er deres store kjærlighetsaffære over nå?
Hva med alle nettene dere to satt oppe og pratet og delte hemmeligheter?
Hva i helvete, Lorraine? Er du sjalu?
Hun slapp unna med ting som ingen andre slapp unna med.
Du er det. Du er faen meg sjalu.
Hva faen, SG? Elsker du Nicky nå?
Jeg sa vi ikke burde ha jenter i gruppa.
Sett i gang og ta deg av denne rotta.
Hun knulla sussebassen din.
Ta deg av henne en gang for alle.
SG.
Sånn, ja.
Hva er det du gjør?
Hva er det du gjør, SG? Jeg er vennen din!
Jeg er vennen din.
- Ikke gjør dette! - Vis Nicky at du elsker ham.
- Ikke gjør dette. - Før hun tyster på oss.
Herregud. Jeg er veldig lei for det.
Så det var det første skuddet. Bomskuddet.
Hva med det andre?
Etterlater du meg her fordi jeg høflig foreslo at kanskje,
bare kanskje, noe var din skyld for en gangs skyld?
Ingen ba om meningen din, Sol.
Om den jævla teorien din.
Du er ingenting.
Ingen.
Første gang du møtte meg, hadde du ikke en dritt.
Du tar feil. Jeg hadde to ting.
Denne varebilen og en kjæreste som het Lorraine.
Men hun er borte, og jeg er etterlyst for alvorlige forbrytelser, inkludert drap!
For å glede deg.
For å beskytte deg.
Hvor mange personer må jeg drepe for å beskytte deg, Nicky?
Én!
Du drepte én jævla person!
Billy Three-Sticks. Fyren i Franks sportsforretning var et uhell.
- Fyren i Billys atelier... - Var min skyld.
Nicky, din dumme jævel! Hvem tror du at skjøt Sam?
Hva...
...var det du sa?
Herregud. Du kan ikke gjøre noe riktig.
Nei...
Hun skulle tyste på oss, Nicky.
Du hadde blitt overbærende mot henne. Jeg gjorde det du ikke greide.
Visste du det?
Nei.
Faen.
Faen!
Nicky!
Det har fortært meg.
Den kvelden.
At du ble en del av livet vårt, gjorde det bare verre.
Hvordan du savnet Sam, snakket om hvor god hun var.
Hun var min venn også! Den eneste i huset som aldri prøvde å utnytte meg!
Jeg skulle dra med karene, men i stedet rømte jeg.
Jeg rømte for å dø.
Vet du hvor de dro?
Nicky skulle fortelle oss det etterpå.
Det var en rørbombe i Bronx. Nicky lagde den, men jeg kastet den.
Er det noe mer?
En lang rekke moralsk tvilsomme valg, men ikke noe mer ulovlig, nei.
Vet du om det går bra på sykehuset? Sam er koblet til en respirator.
Jeg vet ikke.
Greit. På tide å komme oss av gårde.
Jeg skal ringe stasjonen. Finne ut hva jeg skal gjøre med dere.
Var det det?
Hater du meg nå?
Jeg føler jeg ikke kjenner deg.
Det gjør meg trist. Ingen kjenner meg bedre enn du gjør nå.
Jeg gikk nettopp bort dit.
Det er en stor folkemengde som krysser Brooklyn Bridge.
Folk går forvirret opp fra T-banestasjonene. Det er kaotisk.
Rådhuset har strøm takket være et nødaggregat.
Men de ber alle om...
Kjør!
Kom igjen!
Fy faen.
Jøye meg.
Se. Over parken.
I hele mitt liv har jeg har aldri sett noe lignende.
Hjelp meg opp.
Forsiktig. Vær forsiktig.
Unnskyld meg.
Hun er her fortsatt. Kom. Jeg trenger hjelp.
Klem. Slipp opp.
- Én, to, tre, fire, fem. - Én. Tre, fire, fem.
- Klem. - Klem.
- Én, to, tre, fire, fem. Klem. - ...tre, fire, fem. Klem.
- Will? - Barn?
Cate?
Jeg vet ikke hvor de kan være. Barna våre er borte.
- De er fortapt der ute. - Vi vet ikke det.
Mange barn er nok adskilt fra foreldrene.
De er på leir, i barnehagen eller hos en venn.
Har du lighter?
De barna blir passet på.
Foreldrene deres er ikke innblandet i et komplott om ildspåsettelse og drap.
Vi går til politiet.
- Jeg driter i om de er opptatt. - Ok.
- Det er barna mine. - Ok.
De er savnet. Dette er noe politiet skal ta seg av.
Åpne døren.
Hallo?
- Mamma? - Herregud!
- Hei, vennen. Hvordan går det med deg? - Er det begge to?
- Er du sammen med Cate? - Det går bra med oss. Er du hos pappa?
Ja. Vi har lett etter dere i hele byen. Hvor er dere?
- Hjemme. - I Brooklyn?
- Hvordan kom dere dere dit? - Vi gikk.
Først tok vi T-banen, men den sto.
- Så vi måtte gå gjennom tunnelen. - Vi så rotter!
- Så fortsatte vi å gå. - Gikk dere over broen?
Herregud.
Det må ha vært veldig skummelt.
Litt, men jeg holdt Cate i nærheten, og jeg kunne veien hjem.
Herregud.
Will, du er veldig modig.
Du er veldig modig.
Det går bra med oss. Ville sjekke at det gikk bra med dere.
- Huset var tomt, så jeg ble bekymret. - Det går bra med oss. Jeg er med pappa.
Det kan ta litt tid før vi kommer oss til dere.
Kan du gi telefonen til Cate?
Hei, mamma. Vi skal spise alle pinneisene før de smelter.
Ok. Det høres ut som en god idé.
Hør her. Faren din vil si hei.
Hei, vennen.
Hei. Hørte at du hadde litt av et eventyr.
Ok.
NYPD. Er det noen her?
- Etterforsker McFadden. - Jeg er her for Amory Gould.
Du kom for sent. Han er borte.
William!
Vi trenger din hjelp.
- Hei. Hva skjedde? - Hold ut.
- Han ble knivstukket. - Knivstukket? Ok. Hold deg våken.
Han har fått en alvorlig skade.
Han har mistet mye blod. Kniven kan ha truffet innvollene.
- Vi må få ham til sykehuset. - Vi har ventet på ambulanse i timevis.
Da må vi få ham dit selv.
Tenker vi det samme?
...to, tre...
Én, to, tre, fire, fem.
Hei.
Du skal bare vite
at samme hva kommer alt til å ordne seg.
...tre, fire, fem.
Én, to, tre, fire, fem.
...tre, fire, fem.
Jeg ville ikke at Sam skulle dø uten faren sin.
Jeg ville ikke at du skulle komme og oppdage at hun var borte.
Nå som dere er sammen, er det greit.
Det er greit å gi slipp.
Du kan dra, hvis det er det du vil.
- Hva om det ikke er det jeg vil? - Vel, da blir du nødt til å kjempe.
Jeg vet ikke om jeg kan det.
Jeg har kjempet så lenge.
Det blir vanskelig. Det er ingen tvil om det.
Gudene vet at jeg har ønsket å dø.
Bedt om det.
Aktivt prøvd til tider.
Jeg er her fortsatt.
Jeg tror ikke jeg er ferdig ennå, og det tror jeg ikke du heller er.
Kom igjen.
Du har så vidt begynt.
Jeg er glad i deg, Sammy.
Å, Sam.
Herregud.
Sykepleier!
Sammy.
Vennen. Sammy.
Fantine!
CENTRAL PARK POLITIDISTRIKT
Mamma?
- Mrs. Weisbarger. - Ja?
Jeg overlater ham til deg uten kausjon. Vet du hva det betyr?
Nei, men jeg slipper ham ikke av syne på et år.
Da skjønner du det.
Hva skal du gjøre med henne? Systemet er nede. Vi registrerer ingen.
Har hun foreldre?
Nei, hun har ingenting. Og hun burde ikke være alene.
Jeg finner en løsning.
Dette er Parsa.
Hei, det er meg.
Jeg er på sykehuset. Jeg har en nyhet.
Er alt i orden? Du hater sykehus.
Jeg hjalp William Hamilton-Sweeney hit. Han ble knivstukket av Amory Goulds lakei.
- Gould har flyktet, forresten. - Jøss, ok. Ja. Det er en nyhet.
Nei, jeg har noe bedre.
Samantha Yeung?
Hun våknet.
Takk for at du ringte.
Vennen din Samantha våknet.
Kan du ta meg med til henne? Jeg vil be om unnskyldning.
Ikke at jeg vet hvor jeg skal begynne, eller om hun vil godta den.
Husker du hvor du var da tårnene kollapset?
Selvfølgelig. Jeg bodde fortsatt i Ohio og drømte om å dra til New York City.
Alle sa at jeg var gal.
Stoppet meg ikke.
Folk som overlevde Pearl Harbor, sa at samme hvor lang tid det gikk,
føltes det alltid som i går. Det er sånn den dagen vil være for meg.
Den dagen, og dagene etterpå.
Herregud. Var du der?
Ja. Det var brutalt, hjerteskjærende arbeid.
Men motet folk viste midt i all den smerten og sorgen,
var det eneste lyset i masse mørke.
Men noen av mine kolleger ga meg mistenksomme blikk.
Selv om jeg er født her, ikke engang er religiøs
og pustet inn like mye støv og død som de gjorde de ukene.
- Var det sånn du ble skadet? - På en måte.
En kveld, noen uker senere, fylte jeg bensin.
Skulle ut på landet med kona mi, Sherry.
Jeg måtte komme meg ut av byen. Jeg lette etter litt ro.
Fred.
Men for drittsekkene i pickupen som så meg, var jeg...
...var jeg en brun mann som ikke skulle vært der.
De angrep meg.
De slo meg helseløs før jeg rakk å vise frem politiskiltet.
Brakk ryggen min.
Sherry trodde jeg var død.
Politietaten ville få meg til å pensjonere meg.
Vanskelig å gjøre jobben som invalid. Jeg søkte om å få fortsette.
Et år med tøff fysioterapi bare så jeg kunne fortsette med dette.
Og her er jeg.
Du føler det ikke er noen vei tilbake etter det du opplevde, Lorraine.
Men det er alltid en vei.
- Tror du virkelig det? - Ja, det gjør jeg.
Du kan ikke bli her i natt.
Vi kan ikke registrere deg. Ingen steder å ha deg.
Men strømmen skal være tilbake snart,
og kona mi lager en riktig så god gryte.
Jeg vet ikke hva du syns om det.
Jeg tror på slikt.
Mamma var grytedronningen i Claiborne Parish.
Ok.
Vel, du kan fortelle meg om det på veien.
"Kjære sønn,
jeg husker hvor høyt du skrek da jeg holdt deg for første gang.
Moren din sa jeg måtte holde deg tettere inntil meg. Hun hadde rett.
Du sluttet å gråte.
Og i det øyeblikket
sverger jeg på at vi så hverandre med en klarhet som ingenting kan endre.
Hvem vet hva skjebnegudinnene tenkte da de knyttet oss til hverandre?
Men du er min, og jeg er din.
Samme hvordan veiene våre bukter seg,
samme hvor langt unna hverandre vi er, uansett hvor lenge,
holder jeg deg fortsatt tett inntil meg."
Når skrev du det?
Morgenen etter at du forlot oss. Etter at du rømte.
Vel, jeg er glad jeg fikk høre det nå.
Jeg er bare så glad for at jeg har fått deg tilbake.
Vi har mye å ta igjen.
- Hva hadde du i tankene? - Så fort jeg kommer meg på bena igjen...
...skal vi finne Amory...
- ...og sørge for at han får svi. - Visst pokker.
TILDELER FORELDRERETTEN TIL DAVID WEISBARGER OG RAMONA WEISBARGER.
Ikke ring politiet.
- De løslot meg. Dette er moren min. - Hei, jeg er moren.
- Ramona Weisbarger. - Hyggelig å møte deg, mor.
Bare gå, før jeg ombestemmer meg. Gå.
Ok. Takk.
Sam!
Forsiktig.
Hei, det er meg. Det er Charlie.
Har hun hukommelsestap eller noe?
Hei, Charles.
Hei.
Jeg skal hente mer vann til deg.
- Du ser annerledes ut. - Ja.
Ja, jeg er det.
Mye har skjedd.
- Er alt i orden? - Ja.
Ja, nå er det det.
Tekst: Espen Stokka