מבוסס על הספר מאת גארת׳ ריסק הלברג -
צ׳רלי!
- צ׳רלי! - אני בסדר. אני בסדר גמור.
- אוקיי. איזה כבל למשוך? - תסתלק משם!
אני הולך להזעיק עזרה.
מצאנו אותה! בקומה שמתחת לדירת הגג.
מחוץ לחלונות הקיר הפונה צפונה!
צ׳רלי, בבקשה. אני לא מסוגלת לראות אותך מת!
יש כבל כחול שמחובר לשעון. אני אמשוך אותו.
לא! זה פיתיון.
אני צריך לעשות משהו. תעזרו לי בבקשה!
היי. היי, תסתכלי עליי. תסתכלי עליי.
את יודעת?
אני חושבת שזה הצהוב.
אבל מה אם אני טועה?
צהוב! תנתק את הכבל הצהוב.
קדימה, קדימה.
הוצאתי אותו! זה עדיין סופר לאחור!
זה הגיע לאפס! אני חושב שאנחנו בסדר!
צדקת! צדקת!
היי, הצלחת. כן... היי, היי. יהיה בסדר.
צדקת.
- מקפדן - היי. זה פרסה.
מצאנו את הפצצה בזמן.
טוב, וייסברגר מצא אותה בזמן
בעזרת מישהי בשם לוריין.
היא מהצוות של ניקי לדעתי. היא הייתה בהפגנה.
תודה לאל. כשהחשמל נותק הייתי בטוחה שזה היית אתה.
איזה חשמל?
כל החוף המזרחי.
עד פאקינג קנדה. הפסקת חשמל.
אם זו לא הייתה הפצצה הזו אז...
לפי הפרוטוקול אנחנו אמורים להתייחס לזה כאל מתקפת טרור
עד שנדע שלא מדובר במתקפת טרור.
- מה את חושבת? - ממש אין לי מושג מה לחשוב,
אבל כל העיר נראית כמו מופע אימים. לא יהיה לך קל לחזור לכאן.
וייסברגר והבחורה נמצאים איתך?
- כן. - מה עם איימורי גולד?
הוא כבר נעלם.
הממזר ישתמש בזה כדי להימלט. אני חייבת לזוז.
הלו.
היי, שר. היי, אל תבכי.
יהיה בסדר. תישארי בבית. תשמרי על קור רוח.
זה לא בגלל הפסקת החשמל.
עשיתי את הבדיקה. אל תכעס.
לא, לא. אני לא כועס.
אני רק מלא בצער.
שלילי.
שוב. לעולם לא נצליח, אל.
שדרות ונדרבילט -
יום הולדת שמח -
לא אתן לך למות כשאבא שלך לא פה.
את מבינה?
החזקת מעמד עד עכשיו.
משהו בך עדיין רוצה להיות פה.
בירת מדינת ניו יורק, אני חוזר ואומר,
אנחנו סובלים מהפסקת חשמל כאן במנהטן תחתית,
בחלקים מקווינס, בברוקלין, במידטאון מנהטן, במנהטן תחתית, באפר וסט סייד מנהטן.
המשטרה דיווחה שחמשת הרבעים...
- סמי. - סובלים מהפסקות חשמל.
- השעה 16:45. - קדימה. קדימה.
- רבים יתחילו לעזוב... - קדימה.
מה את יכולה לספר לנו על מה שקורה ברחובות כרגע?
אני יכולה לומר לך, ממה שראיתי,
שגשר ברוקלין בקרוב יהיה עמוס לחלוטין.
אף אחד מהרמזורים כאן לא פועל.
...שמענו שבית החולים ב...
בית החולים סן לוק בפינת הרחובות 114 ואמסטרדם גם סובל מהפסקת חשמל.
קיבלנו דיווחים שהפסקת החשמל הזו הגיעה גם ל...
משטרת ניו יורק לחימה בטרור -
למחוז וסטרן סאפוק, מחוץ ללונג איילנד.
יש דיווח נוסף שלפיו ייתכן שהפסקת החשמל הגיעה עד לקנדה.
הנה. סיימנו. זה נגמר.
אל תעמיד פנים כאילו שלא נהנית מזה מעט.
אני לא איהנה מכלום עד שלא תגיע לבית החולים ותטופל
על ידי מישהו עם הכשרה רצינית יותר מזו של מדריך בצופים.
התחלנו.
היית מדריך בצופים, מרסר? גם אני.
נו באמת. אבא, בבקשה. בבקשה אל תגרום לו להתחיל לדבר על זה.
הוא לא יפסיק לדבר על סמלי ההצטיינות שלו.
באמת? אילו סמלי הצטיינות קיבלת?
היערכות לשעת חירום והצלת חיים, מן הסתם.
רייגן, בבקשה תצילי אותי מהחנונים האלה.
איפה הפאקינג אמבולנס?
- סליחה, אבא. - לא, את צודקת, מותק.
כבר עבר הרבה זמן. איפה הוא באמת?
ארד למטה כדי לבדוק אם הוא הגיע.
אוקיי.
מה לא בסדר בטלפון שלי?
הלו.
היי, זה אני. הילדים איתך?
למה שהם יהיו איתי? אתה הלכת לאסוף אותם.
איחרתי מעט.
אז... מה? הם פשוט נעלמו?
את יודעת מה קרה?
לא, אני לא יודעת מה קרה... חוץ מזה שאיבדת את הילדים שלנו.
התכוונתי להפסקת החשמל.
איזו הפסקת חשמל?
פטאקי הכריז כרגע על מצב חירום.
הם לא מספרים מה הסיבה, אבל זה נראה כמו מה שזה נראה.
אוקיי. תפגוש אותי בדירה. אולי הם הלכו לשם. אוקיי?
- כן. טוב. אני אהיה שם. - תמהר.
קייטנה נקודת איסוף והורדה -
אני לא מבין איך אתם מאפשרים לשני ילדים ללכת סתם כך.
אני לא מבין את זה.
יו. יו, הוא מדבר.
מושל ניו יורק, ג׳ורג׳ פטאקי,
הכריז על מצב חירום. וכמובן...
יו, פאקינג מצב חירום. אין ספק!
כל רשת החשמל! לא ייאמן.
...הפסקת חשמל נרחבת. אנחנו ממשיכים לקבל מידע.
אבל לא הוזכרו פיצוצים.
לא הוזכרו נפגעים.
אתה בטוח שאנחנו גרמנו את זה?
כמה פסימיות.
בחייך. ברור שאנחנו גרמנו את זה.
מי עוד היה יכול לגרום את זה?
אנחנו גרמנו את זה.
אדיר!
קייט? ויל?
הם לא נמצאים פה. הם לא פה.
אוקיי. טוב, בואי לא נילחץ.
- ייתכן שהם עדיין בדרך. - או שלא.
לימדנו אותם לא לדבר עם זרים, נכון?
ממש שמנו דגש על העניין הזה.
הם לא הלכו לאף מקום עם אדם זר.
אוקיי.
אני לא מסוגלת לעבור את זה שוב.
לרוץ יחפה כדי לאסוף את ויל מבית הספר
ולראות את הפנים של הילדה ההיא שאימא שלה עבדה במארש מקלנן...
המשטרה לא תוכל לעזור לנו כרגע.
השוטרים די עסוקים. אז אנחנו נחפש אותם.
נסרוק את השכונות, נלך למקומות האהובים עליהם,
למקומות שבהם הם מרגישים בטוחים.
ל״סרנדיפיטי״, ל״ג׳קסון הול״, לקרוסלה.
- אוקיי. - כן?
כן. כן. לוויל יש מפתח.
אז אשאיר להם פתק ואכתוב בו שיצלצלו לסבא ושיאמרו למי שנמצא שם
שהם בסדר, ושיישארו פה וימתינו לנו.
ואתה תוכל לחפש במערב העיר ואני במזרח העיר.
היי, אני...
מה?
אנחנו לא יודעים מה קורה בחוץ.
אולי כדאי שנישאר יחד.
אוקיי.
אמרתי לך שזה רעיון לא טוב.
אף אחד לא הגיע. רק רציתי לחזור הביתה.
תקשיבו! אם אלה טרוריסטים, נצטרך לצאת מפה.
וגם אם לא, להישאר כאן זה לא רעיון טוב.
יש לי כלים. יש לי פנס. אנחנו נהיה בסדר.
טוב. מי רוצה להיות הראשון?
טוב, לאט-לאט אנשים. תמשיכו להתקדם.
- קדימה. - תיצמדו זה לזה.
תחזיקו בעמוד אם צריך.
הכול יהיה בסדר, מותק.
תמשיכו להתקדם.
מה קורה?
היי!
אני לא יכולה להמשיך בזה לנצח. אני זקוקה לעזרה.
הגנרטורים למטה עובדים. אנחנו מעבירים מטופלים.
- תודה לאל. - אבל לא את המטופלת הזו.
- מה? - אני מצטערת,
אבל אנחנו צריכים לתת עדיפות למטופלים עם סיכויי ההישרדות הגבוהים ביותר.
אקס פוסט פקטו -
בבקשה!
בבקשה תנו לי לצאת! בבקשה!
היי.
היי!
הדבר הראשון שכולם צריכים לעשות הוא להבין
שאין ראיות המצביעות על מתקפת טרור.
היי, היי! שקט.
אספקת החשמל חוזרת בצפון ובמערב.
ולכן נחזור לספק חשמל לעיר.
זה ייקח זמן מה. שעות, לא דקות.
ואף אחד לא יכול לפרט יותר...
טוב. תקשיבו.
העובדה שאין איום לביצוע מעשה טרור היא בשורה טובה,
אבל זה לא אומר שלא מחכה לנו לילה ארוך וחשוך.
רובכם הייתם ילדים בשנת 1977, אבל היו יותר מ-1,000 שרפות
ויותר מ-400 שוטרים נפצעו.
אז בואו נשמור את התרועות לזריחה.
אדוני? זה אומר ש...
לא, המעצר של גולד יצטרך לחכות. כל המערכת נפלה.
- העיר בתוהו ובוהו. מחר... - מחר יהיה מאוחר מדי.
תקשיב, אני אאזוק אותו ליד שלי ואגרור אותו לכאן אם אצטרך.
אם תעשי את זה אני אשעה אותך.
אין בעיה. כי כמו שאבא שלי תמיד אמר,
״עדיף לבקש סליחה על לבקש רשות.״
טוב, פאט היה אידיוט.
זה בדיוק מה שהוא אמר עליך, אדוני.
בקצרה, מדווחים שהעיר שקטה מאוד.
אין שרפות כאלו או אחרות כרגע.
- אין פעילות פלילית... - אין פיצוצים, אין פצצות, אין טרוריסטים.
- אני לא חושב שאנחנו גרמנו את זה, חברים. - אה, כן?
הבנתי את זה!
רמזורים לא עובדים.
- למשטרה יש... - אולי הייתה בעיה בשעון העצר.
מה אמרת?
זו הייתה הפעם הראשונה שלך. אולי פישלת.
- אוקיי, סול. אל תגיד את זה עכשיו. - מה?
משהו פאקינג ענק שכולנו סיכנו את החיים שלנו בשבילו
כנראה לא הצליח.
אני חושב שכדאי לדבר על זה.
- תעצור בצד. - פה?
כן. ממש פה.
תעצור בצד!
- צא. - לא.
היי, היי.
מייד, סול.
כאילו שתירה בי.
ניקי, ניקי. בחייך. כולנו נסערים.
פשוט תניח אותו. תניח אותו.
צא.
תקשיב, כשדברים לא קורים כמתוכנן
אני צריך לדעת שהצוות מגבה אותי.
אני רק רוצה לדעת מה קרה.
- מה הבעיה בזה? - סול, פשוט תתנצל.
- לא. - לא? פאק...
טוב.
אתה תמשיך לבד מרגע זה והלאה.
קח את הדברים שלך ולך.
שניכם עשיתם את המעשה הנכון.
הצלתם הרבה אנשים, כולל אותי.
אבל עדיין יש לי הרבה שאלות.
ואתחיל איתך.
הג׳ינס הספוג בשתן שמצאתי בזירת הפשע היה שלך, נכון?
סם אמרה לי שאם היא לא תחזור למועדון
אז מוטב שאבוא לפגוש אותה וכך שעשיתי, או לפחות ניסיתי.
כשהגעתי לשם היא כבר נורתה.
ברחתי כי פחדתי.
פחדת ממה? מהיורה?
פחדת שיאשימו אותך?
פחדתי שהיא תמות.
ממש שם. ממש לנגד עיניי.
הרגשתי כאילו שהלב שלי פשוט...
יפסיק לפעום. אז ברחתי.
ראית שם מישהו נוסף?
ראיתי את הבחור במכנסיים הלבנים צועק לעזרה.
האיש שלפי הכתבה בעיתון מצא אותה.
אוקיי. מה בקשר למישהו מבוגר יותר? שיער אפור, מכנסיים משובצים.
איימורי גולד. החבר שלך ניקי עובד אצלו.
יש לנו תיעוד שלו מגיע מהפארק
זמן מה לפני שהיית שם.
- לא... - אני ראיתי אותו.
היית בפארק?
לוריין?
הוא צריך להיות פה?
למה את לא רוצה שהוא יהיה פה?
כי אני לא רוצה שהוא ישנא אותי.
השדרה החמישית 956 -
היי, תאטי.
- כרגע אמרת לי למהר. - אמרתי לך ללכת מהר יותר, לא לרוץ.
כשאנשים רואים מישהו רץ הם מסתכלים כדי לראות אם רודפים אחריו.
- ערב טוב. - תתרחק מהטנדר שלי.
לא יכולתי שלא לשים לב לרכב המכוער הזה
שמקלקל את הנוף מהמרפסת שלי.
אם אני לא טועה זה הטנדר של מר כאוס
ואני משלם עליו.
כמו גם על החור ששניכם גרים בו.
אתה האיש שמביא את המעטפות.
ואתם חולדות הרחוב המטונפות שממלאות את הוראותיי.
מה מביא אתכם לכאן?
אנחנו מצילים את התחת שלך. אנחנו מצילים את התחת של כולנו.
ואם רק תגיד משהו למישהו
אני ארדוף אותך ואת כל המשפחה שלך.
שווה לשכור את שירותיך.
אני מבין למה ניקי בחר בך.
ואין לי ספק לגבי הנסיבות שהובילו אותו לבחור בך.
מעולם לא היינו פה.
אז גולד לא ירה בה?
אבל את יודעת מי כן ירה בה.
נאלצתי לשמור סודות רבים כל כך כל חיי,
אבל אני לא יכולה לשמור את הסוד הזה.
ניסיתי, אבל אני לא מצליחה.
אני יודעת מה ניקי אומר על מחילה, אבל על דברים מסוימים אי אפשר לסלוח.
מה קרה אחרי השרפה בחנות של פרנק?
אתה יודע על זה?
אני יודע שמישהו מת.
ואני מנחש שזה קרע את ליבה של סם לגזרים.
מה את עושה?
תחזירי את זה. זה לא שלך. זה שלנו.
אס-ג׳י, אפשר להשתמש בכסף כדי לעשות דברים טובים.
- כן, אנחנו כבר עושים את זה. זה נקרא אוכל. - לאיש הזה הייתה משפחה.
- אנחנו חייבים להם. - אף אחד לא חייב כלום לאף אחד.
- זו הייתה תאונה. - כן, תאונה שאנחנו גרמנו.
יש לך מושג מה ניקי יעשה לך
אם הוא יגלה שאת לוקחת את הכסף שלנו?
אגיד את מה שאמרתי כשסם הציעה את הרעיון.
זה הדבר הנכון.
זו מחווה יפהפייה.
זה המעט שאנחנו יכולים לעשות.
ניקי, אף סכום של כסף לא יחזיר את האיש הזה.
זה יעזור לאשתו, לילדים שלו.
כן, ולנשמות שלנו.
אף מילה לאף אחד אחר.
מובן?
היא כעסה כל כך.
והיא צילמה כמה תמונות באותו הערב.
לא תמונות יצירתיות, כמו בדרך כלל, שלא היה ניתן להבחין בכלום,
אלא ראיות.
סול ריסק את המצלמה שלה.
זה היה כמו מוות נוסף. היא כבר לא הייתה איתנו אחרי זה.
היא התחננה בפני ניקי שיפסיק, והוא אמר שהוא יפסיק.
- אבל הוא שיקר? - ברור שהוא שיקר.
הוא מעולם לא התכוון להפסיק.
וסמנתה הבינה את זה כשכל אבק השרפה נעלם.
סם הסכימה שניקח קצת.
ניקי אמר שהוא רוצה פצצות עשן בשביל דון היל.
לסיטי און פייר, כן?
סם הסכימה מכיוון שזה נועד למוזיקה.
היא חשבה שאם אקס ניהילו תתפרסם
אז אולי ניקי יוכל להרוויח קצת כסף מהלהקה
ולהמשיך בפעילות בלי כל הדברים הרעים.
אבל סול מילא את כל תיק ההוקי ההוא.
אז סמנתה התקשרה ללמפלייטר.
מה? האיש מבית החולים? מי הוא היה בשבילה?
החבר שלה, בתור התחלה.
מצטערת.
בחורף. לפני ניקי.
לא היינו אמורים לדעת עליו
כי הוא איזה כלכלן נשוי עם ילדים.
וגם, הוא הביא לנו מזומנים בכל חודש.
ניקי אמר לנו לא לדבר איתו,
אבל... סם תמיד עשתה מה שהיא רצתה.
אוקיי. רק רגע, בארבעה ביולי בערב
היא עזבה אותי כדי ללכת לפגוש אותו בפארק?
זה היה ממש מוזר שהיא לא נשארה להופעה,
מוזר כאילו שהיא זוממת משהו.
ואני אמרתי לך בדיוק איפה היא נמצאת.
אתם יודעים מה הדרך הכי מהירה להגיע לשדרה החמישית פינת רחוב 73?
אני אמור לפגוש אותה שם.
שלום?
היי.
מה אתם עושים פה?
אנחנו יכולים לשאול אותך את אותו הדבר.
מה נסגר, סם?
- באת לפה כדי להלשין עלינו? - לא, אני...
לא, אני רק... אני...
אני קצת מפוחדת ואני... רק זקוקה למעט עזרה.
אני רק רוצה לדבר עם מישהו שלא לוקח חלק בכל החרא הזה.
את לא יכולה לומר שום דבר לאף אחד.
הבטחת. זה יהרוג את ניקי.
מישהו מת! בן אדם מת!
את לא רואה איך זה משנה את התמונה?
ניקי שיקר לי. הוא שיקר לך. את לא יכולה לסמוך על ניקי.
אז מה? הרומן הגדול שלך נגמר?
מה לגבי כל הלילות שנשארתם ערים ודיברתם?
ושיתפתם סודות זה עם זה?
מה נסגר, לוריין? את מקנאה?
הוא סלח לה על דברים שהוא לא סלח לאף אחד אחר עליהם.
את מקנאה. את פאקינג מקנאה.
מה נסגר, אס-ג׳י? את אוהבת את ניקי עכשיו?
אמרתי לניקי שלא כדאי לצרף בנות לחבורה.
אז קדימה, תטפלי במלשנית הזו.
היא שכבה עם האהוב שלך.
תטפלי בה אחת ולתמיד.
אס-ג׳י.
כן.
מה את עושה?
מה את עושה, אס-ג׳י? אני חברה שלך.
אני חברה שלך.
- אל תעשי את זה, בבקשה. - אם את אוהבת את ניקי כל כך אז תראי לו.
- בבקשה. אל תעשי את זה. בבקשה. - לפני שהיא תפיל את כולנו.
אוי, אלוהים. אני מצטערת כל כך.
אז זו הייתה הירייה הראשונה.
הירייה שלא פגעה בה.
מה לגבי הירייה השנייה?
אתה מתכוון להשאיר אותי כאן כי רמזתי בעדינות שאולי...
אולי משהו קרה באשמתך לשם שינוי?
אף אחד לא שאל לדעתך, סול.
אף אחד לא שאל מה אתה מניח.
אתה חסר משמעות.
אתה כלומניק.
כשפגשת אותי לראשונה לא היה לך כלום.
אתה טועה. היו לי שני דברים.
הטנדר הזה וחברה בשם לוריין.
אבל היא נעלמה
ואני מבוקש על פשעים פאקינג חמורים,
כולל רצח!
שביצעתי כדי לרצות אותך.
כדי להגן עליך.
כמה אנשים אני צריך להרוג כדי להגן עליך, ניקי?
איש אחד!
תהרוג פאקינג איש אחד!
בילי שלושה-מקלות.
האיש ההוא בחנות של פרנק, זו הייתה טעות.
- האיש בסטודיו של בילי... - זה קרה באשמתי.
ניקי, יא חתיכת טיפש! מי לדעתך ירה בסם?
מה...
אמרת עכשיו?
אלוהים אדירים. את לא יכולה לעשות שום דבר כמו שצריך.
לא, לא...
היא התכוונה להלשין עלינו, ניקי.
נהגת בה ביד רכה.
עשיתי מה שלא היית מסוגל לעשות.
ידעת?
לא.
פאק.
פאק!
ניקי, ניקי!
זה אכל אותי מבפנים.
מה שקרה באותו הערב.
וצ׳רלי, העובדה שנכנסת לעולמנו הפכה את זה רק לגרוע יותר.
איך שהתגעגעת לסם, איך שדיברת על טוב ליבה.
היא הייתה גם חברה שלי!
האדם היחיד בבית שלא ניסה לנצל אותי!
הייתי אמורה לעזוב עם החבר׳ה ובמקום זאת ברחתי.
ברחתי כדי למות.
את יודעת לאן פניהם מועדות?
ניקי התכוון לספר לנו רק לאחר מכן.
היה מטען צינור בברונקס.
ניקי הכין אותו, אבל אני זרקתי אותו.
יש משהו נוסף?
הרבה מאוד בחירות מפוקפקות מבחינה מוסרית, אבל שום דבר בלתי חוקי. לא.
רגע. אתה יודע אם יש חשמל בבית החולים?
סם מחוברת למכונת הנשמה.
לא יודע.
טוב. הגיע הזמן לצאת מכאן.
תנו לי להתקשר לתחנה.
אני צריך להבין מה לעשות איתכם.
אז זהו זה?
עכשיו אתה שונא אותי?
אני מרגיש כאילו שאני לא מכיר אותך.
זה מעציב אותי כל כך כי כרגע
אתה מכיר אותי טוב יותר מכל אחד אחר בעולם.
כרגע חלפתי על פני בניין העירייה,
המון אנשים נוהרים לעבר גשר ברוקלין.
האנשים המגיעים מהרכבת התחתית מבולבלים לגמרי.
המצב ממש כאוטי.
בבניין העירייה משתמשים באספקת כוח חלופית.
אבל מבקשים מכולם...
ניו יורק שידור ישיר -
קדימה, קדימה!
קדימה!
לכל הרוחות.
אלוהים אדירים.
תראו. מעל הפארק.
מעולם לא ראיתי משהו כזה.
תעזרו לי לקום.
לאט, לאט, בעדינות. לאט.
סליחה.
היא עדיין פה.
בוא, בוא. אני זקוקה לעזרתך.
תלחץ. תלחץ.
- אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש. - אחת, שלוש... ארבע, חמש.
- לחיצה. - לחיצה.
- אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש. לחיצה. - שלוש, ארבע, חמש. לחיצה.
- ויל? ויל? - ילדים?
קייט?
אני לא יודעת איפה הם עשויים להיות.
אני... הילדים שלנו נעלמו.
- הם אבודים אי שם. - אנחנו לא יודעים. אנחנו לא יודעים את זה.
סביר להניח שהרבה ילדים התפצלו מהוריהם,
נתקעו בקייטנה או במעון יום או בבית של חבר.
יש לך מצית?
אלה ילדים שנמצאים בהשגחה.
ההורים שלהם לא מעורבים באיזו קנוניית הצתה בזדון ורצח.
אנחנו נלך למשטרה.
- לא מעניין אותי אם הם עסוקים. - אוקיי.
- אלה הפאקינג ילדים שלי... - אוקיי.
והם נעלמו וזה מה שהשוטרים אמורים לעשות.
פתח את הדלת.
הלו? הלו?
- אימא? - אוי, אלוהים.
- היי, מותק. מה שלומך? כן. - אלה הם? שניהם?
היי, אתה עם קייט? אתם יחד?
אנחנו בסדר. את בבית של אבא?
כן. חיפשנו אתכם בכל העיר. איפה אתם?
- בבית. - בברוקלין?
- איך הגעתם לשם? - הלכנו.
טוב, קודם כול עלינו לרכבת התחתית, אבל היא נתקעה
- אז נאלצנו ללכת במנהרה. - ראינו עכברושים!
ואז המשכנו ללכת.
חציתם את הגשר?
אלוהים אדירים.
זה בטח היה מפחיד כל כך.
זה היה קצת מפחיד, אבל הייתי צמוד לקייט והכרתי את הדרך חזרה הביתה.
אוי, אלוהים.
ויל... ויל, אתה... אמיץ כל כך.
אתה אמיץ כל כך.
אנחנו בסדר.
רק רצינו לוודא שאתם בסדר.
הבית היה ריק אז דאגתי.
אנחנו בסדר. אני פה עם אבא.
וייתכן שייקח זמן מה עד שנגיע אליכם.
אתה יכול לתת לי לדבר עם קייט?
היי, אימא. נאכל את כל הקרטיבים לפני שהם יימסו.
אוקיי. נשמע כמו רעיון טוב.
תקשיבי, אבא שלך רוצה לומר לך שלום.
היי, מתוקה.
היי. שמעתי שיצאתם להרפתקה קטנה.
אוקיי.
משטרת ניו יורק. יש שם מישהו?
- הבלשית מקפדן. - אני מחפשת את איימורי גולד.
לצערי הגעת מאוחר מדי. הוא נעלם.
ויליאם!
אנחנו זקוקים לעזרתך, בבקשה.
- היי, היי. מה קרה? - תחזיק מעמד.
- הוא נדקר. - נדקר?
אוקיי. אוקיי, תישאר איתי.
הוא סובל מפציעה חמורה מאוד.
הוא איבד הרבה דם ואולי אפילו המעיים שלו נוקבו.
אנחנו חייבים להביא אותו לבית החולים.
אנחנו מחכים לאמבולנס כבר שעות רבות.
טוב, אז נצטרך לקחת אותו לשם בעצמנו.
אתה חושב על מה שאני חושב?
שתיים, שלוש.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.
היי.
אני רק רוצה שתדעי
שלא משנה מה יקרה,
הכול יהיה בסדר.
שלוש, ארבע, חמש.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.
שלוש, ארבע, חמש.
לא רציתי שסם תלך לעולמה בלי אבא שלה.
לא רציתי שתגיע לכאן ותגלה שהיא נפטרה.
עכשיו כשאתם יחד, זה בסדר.
זה בסדר לשחרר.
את יודעת, את יכולה לעזוב אם את רוצה.
מה אם זה לא מה שאני רוצה?
טוב, את תצטרכי להילחם.
אני לא יודעת אם אני מסוגלת.
נלחמתי זמן רב כל כך.
זה יהיה קשה.
אין ספק.
אלוהים יודע כמה רציתי למות.
ייחלתי לזה.
ניסיתי לגרום שזה יקרה לפעמים.
ואני עדיין פה.
אני לא חושב שאני מוכן למות עדיין ואני לא חושב שאת מוכנה למות.
בחייך.
את רק בתחילת הדרך.
אני אוהב אותך, סמי.
אוי, סם.
אוי, אלוהים.
אחות!
סמי. סמי.
מותק. מותק.
סמי.
פנטין!
תחנת סנטרל פארק -
אימא?
- גברת וייסברגר. - כן?
אני משחרר אותו בערבות עצמית.
את יודעת מה פירוש הדבר?
לא, אבל לא אוריד ממנו את העיניים במשך שנה.
אז את מבינה.
מה תעשה איתה?
המערכת נפלה. לא נזין למערכת אף אחד הלילה.
יש לה הורים?
לא, אין לה אף אחד.
ואסור להשאיר אותה לבד.
אני אמצא פתרון.
זה פרסה.
היי, זו אני.
אני בבית החולים. יש לי חדשות.
הכול בסדר? את שונאת בתי חולים.
כן, עזרתי להביא את ויליאם המילטון-סוויני לכאן,
הוא נדקר על ידי השפוט של איימורי גולד.
וגולד ברח, דרך אגב.
וואו, אוקיי. כן. אלה באמת חדשות.
לא, יש לי משהו טוב יותר.
סמנתה יאנג?
היא התעוררה.
אוניברסיטת ניו יורק סמנתה, סטודנטית -
תודה שהתקשרת, בלשית.
החברה שלך סמנתה התעוררה.
אתה יכול לקחת אותי אליה?
אני רוצה להתנצל.
זה לא שאני יודעת מאיפה להתחיל או אם היא בכלל תקבל את ההתנצלות.
את זוכרת איפה היית... כשהמגדלים התמוטטו?
בטח.
עדיין גרתי באוהיו וחלמתי לבוא לניו יורק.
כולם אמרו שאני משוגעת.
זה לא עצר בעדי.
שמעתי ש...
אנשים ששרדו בפרל הארבור אמרו שלא משנה כמה זמן עבר,
הם תמיד הרגישו כאילו זה קרה אתמול.
ככה אותו היום יהיה מבחינתי.
אותו היום והימים שלאחריו.
אוי, אלוהים. היית שם?
כן.
זה היה נורא וקורע לב,
אבל האומץ שהופגן בתוך כל הכאב והצער
היה האור היחיד בחשכה המוחלטת.
אף שזה לא מנע מכמה מעמיתיי הקצינים לנעוץ בי מבטים חשדניים.
אף על פי שנולדתי כאן, אני אפילו לא דתי
ובמהלך השבועות האלה שאפתי את האבק ואת המוות שהם שאפו.
ככה נפצעת?
במובן מסוים.
לילה אחד, כמה שבועות לאחר מכן, תדלקתי.
הייתי בדרך לאזור כפרי עם אשתי, שרי.
את יודעת, הייתי חייב לצאת מהעיר כדי למצוא קצת שקט.
שלווה.
אבל מבחינת האידיוטים שמילאו טנדר שלם וראו אותי, הייתי...
הייתי כהה עור שנמצא במקום שהוא לא אמור להיות בו.
הם התנפלו עליי.
הם...
הם פוצצו אותי במכות לפני שבכלל הספקתי לשלוף את התג שלי.
שברו לי את הגב.
שרי חשבתי שמתי.
לאחר מכן ניסו לגרום לי לפרוש מהמשטרה.
את יודעת, קשה לבצע את העבודה הזו בתור נכה.
הגשתי עתירה וביקשתי להמשיך לעבוד.
עברתי שנה של פיזיותרפיה מפרכת רק כדי שאוכל להמשיך בזה.
והנה אני פה.
אני יודע שאת מרגישה כאילו שאין דרך חזרה
ממה שעבר עלייך, לוריין.
אבל תמיד יש דרך.
אתה באמת מאמין בזה?
כן, אני מאמין בזה.
תקשיבי, את לא יכולה להישאר פה הלילה.
אין דרך להזין אותך למערכת. אין איפה לשים אותך.
אבל אספקת החשמל אמורה לחזור בקרוב
ואשתי מכינה... תבשיל קדרה מעולה.
אני לא יודע מה דעתך בקשר לזה.
אני מאמינה גדולה.
אימא שלי הייתה מלכת תבשילי הקדרה של מחוז קליבורן.
אוקיי.
טוב... את יכולה לספר על זה בדרך.
״בני היקר,
אני זוכר כמה חזק צרחת כשהחזקתי אותך לראשונה.
אימא שלך אמרה שאתה מפחד ושעליי להחזיק אותך חזק יותר.
עשיתי מה שאמרו לי והיא צדקה.
הפסקת לבכות.
ובאותו רגע,
אני נשבע שראינו זה את זה בצלילות ששום דבר לא יכול לשנות.
מי יודע מה רצה הגורל כשהוא קשר בינינו?
אך אתה שלי ואני שלך.
לא משנה אילו תפניות ייקרו בדרכנו,
כמה רחוקים נהיה ולמשך כמה זמן.
אמשיך להחזיק אותך חזק בחיקי.״
מתי כתבת את זה?
בבוקר אחרי שעזבת אותנו. אחרי שברחת.
טוב... אני ממש שמח שזכיתי לשמוע את זה עכשיו.
אני רק... שמח כל כך שקיבלתי אותך בחזרה.
אנחנו צריכים לפצות על המון זמן, אה?
על מה חשבת?
אני חושב שברגע שאתאושש...
נמצא את איימורי...
ונביא למפלתו.
לגמרי.
...את התינוק למשפחת המילטון-סוויני -
ומקנה זכויות משפטיות והוריות ל... -
דייוויד וייסברגר ורמונה וייסברגר -
- היי-היי! - אל תתקשרי למשטרה.
שחררו אותי. זו אימא שלי. זה...
היי, אני אימא שלו.
רמונה וייסברגר.
נעים להכיר אותך, אימא.
לך לפני שאשנה את דעתי. לך.
אוקיי. תודה.
סם!
זהירות. זהירות.
היי. זה אני. זה... צ׳רלי.
היא סובלת משכחה או משהו?
היי, צ׳רלס.
היי.
אביא לך קצת מים, מתוקה.
אתה נראה שונה.
כן.
כן, זה נכון.
קרו הרבה דברים.
- אתה בסדר? - כן.
כן, אני בסדר עכשיו.
תרגום: גלעד וייס