BASERT PÅ BOKA AV GARTH RISK HALLBERG
Gratulerer med dagen Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Sammy
Gratulerer med dagen
-Ja. Takk. -Jeg kan ta den.
Gratulerer med dagen.
Så dere det? Øyelokkene bevegde seg.
Kan du sjekke monitoren?
Det er bevegelse bak øyelokkene. Jeg tror hun våkner.
Ser du? Sjekk monitorene.
Ser du det?
Pappa?
Jeg ser ingenting på monitorene.
Du så det ikke. Jeg så det.
-Bare be legen om å komme. -Joe, du er utmattet. Du må ta en pause.
Vennen, dra hjem. Vi kan ta oss av henne i kveld.
Jeg så noe.
Politi! Ransakingsordre!
Politi!
-Gå, gå! -Sikret!
Politi! Ransakingsordre!
Fy faen i helvete.
Jøss.
Dette må være Iggys sted fra Sams skrift. Boligen til Nicky Chaos.
Ser ut som en babybombe.
Mindre enn den på 175th Street.
De har jobbet seg oppover mot noe.
Hva har en velstående drittsekk som Amory Gould med dette å gjøre?
-Vil ikke sjefen skrive under? -Ikke uten mer bevis.
Minst et sterkt motiv. Hvis vi avhører ham…
-Skaffer han seg advokat eller forsvinner. -Ja.
Vil du ha kjæledyr?
Drittsekkene kommer aldri tilbake. Kan ikke etterlate dem.
-Vi går. -Ja.
-Han hadde rett. De lagde noe stort. -Synd det er borte, sammen med dem.
-Hva gjør vi nå? -Det eneste vi kan gjøre. Vi venter.
Som et lett offer.
Jeg sa at Charlie ville tyste.
Charlie var en skuffelse.
-Men også helt forutsigbar. -Dette er på grunn av deg.
Nok en dum hurpe som tok inn en løsvalp.
Hei, hei!
Jeg elsker ditt ømme hjerte.
Men vi gjør dette for Sam.
Ultio nostra betyr "hevnen er vår".
Når vi er ferdige i morgen, kommer vi oss vekk herfra.
Når vi returnerer, kommer vi tilbake til en ny by.
En by hvor folk vil ta ideene våre litt mer på alvor.
Det vil i hvert fall være færre rikinger som ønsker å bo her.
Det er ikke bare onde ledere som jobber der.
Vanlige folk jobber der også, som vaktmestere.
Det er derfor du blir værende i varebilen. Følelsene dine tar overhånd hver gang.
Sol, ro deg ned.
Alle er nervøse. Vi vil føle oss mye bedre etterpå.
Ok?
Yo. Vi drar, Sol.
Stakkaren lagde den selv.
Det minste vi kan gjøre, er å spise den. Her er stykket ditt.
-Vil du ikke ha et lite stykke? -Jeg må passe på blodsukkeret.
Et bitte lite stykke.
Jeg tar et like lite et.
Jeg er lei for det, Sam.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg er lei for at jeg var sen den kvelden, og for at jeg stakk av.
Og for at jeg ikke engang visste at det var bursdagen din.
Jeg vet ikke hvilken dag det er lenger.
Men jeg vet om brannene.
Og om fyren som døde.
Og jeg tror det må ha vært tungt for deg å fortsette etter det.
Jeg tror du ville gjort noe med det.
Charles?
Du ville hjelpe, men de ville ikke at du skulle gå.
Charles, hvor er du?
Hvem skulle du si det til den kvelden? Og hvem prøvde å stoppe deg?
Et øyeblikk trodde jeg det var Nicky, men jeg så bildet.
Jeg tror ikke han ville skadet deg.
Alt jeg vet, er at du er god.
Du ville kjempet for det som er riktig, og derfor endte du opp her.
Så jeg skal gjøre det samme.
De lagde en bombe som hevn.
Jeg vet ikke mot hvem, men jeg anmeldte det.
Jeg skal melde meg til politiet og fortelle dem alt jeg vet.
Jeg er her for å si farvel, for jeg vet ikke når jeg får se deg igjen.
Eller om jeg får se deg igjen.
Men kanskje jeg bare kan bli her litt til.
Jeg er veldig sliten, og…
…jeg har savnet deg.
Jeg har savnet deg veldig.
William?
William!
Takk og pris.
-Babe. -Jeg bare trodde…
Trodde at jeg stakk av med en gang jeg fikk muligheten?
Fikk meg et skudd?
Unnskyld.
Hvis jeg tar en overdose, vil Amory Gould slippe ustraffet fra det.
-Vi skal vel ikke la det skje? -Nei.
Jeg har savnet det kysset.
Men før vi møter etterforsker Parsa,
tror jeg virkelig du burde snakke med søsteren din. Alene.
Dere har funnet hverandre igjen.
La noe godt komme ut av det fæle som har skjedd.
-Hei. -God morgen, alle sammen.
Du er mammas bror, ikke sant? Han som rømte?
Det er litt mer komplisert.
-Er du fortsatt syk? -Visste ikke at jeg var det.
-En annen type syk, Cate. En misbruker. -Hva er en misbruker?
Det…
Hei, jeg er deres onkel William. Det er jævlig hyggelig å møte dere.
Du sa J-ordet. Jeg kan de fleste banneordene.
-Jaså? -Ja.
Knytter du bånd med onkel William, så lærer du alle sammen.
Så du er Will? Ganske fett navn, ikke sant?
Og du er Cate?
Du er prikk lik moren din da hun var på din alder.
-Hvor er moren deres? -Hun har ikke stått opp ennå.
-Burde jeg vekke henne? -Ja, det vil hun elske.
Hyggelig å møte dere.
For en trist frokostblanding. Skal jeg lage noe til dere?
Ja?
Hei.
Tror du dette er første gang i historien at jeg er våken før deg?
Hva er klokka? Hvor er barna?
De er våkne. Mercer lager mat til dem. Det betyr nok at de får et festmåltid.
Du møtte barna uten meg.
Jeg vet det. Hva? Cate, tuller du? Det er helt latterl… Hun er deg.
Will er med rette skeptisk.
Beskyttende. Det respekterer jeg. Jeg tilbrakte 90 sekunder med dem,
og jeg kan allerede si at du er en flott mor.
Jeg er nærmest en katastrofe, og det er så vidt jeg holder ut.
Kan fortsatt ikke ta imot en kompliment.
Jeg er bare glad du ikke ga opp å bli mor.
Hva skal det bety?
Hva mener du?
Jeg vet det.
Det første jeg vil si, er at jeg er lei for det.
Jeg vet bare det Amory hadde i mappen sin.
Visste du at han har en mappe om hver og en av oss?
Jeg vil høre historien din, om du vil fortelle meg den.
Hva vil du vite, William?
Alt.
Vil du vite at jeg ventet for lenge?
At jeg ikke trodde det kunne være mulig?
At buksene mine stadig ble trangere, selv om jeg sluttet å spise?
At jeg var psykotisk og fortrengte det?
-Hva mer? -Jeg dro til en klinikk.
Det hadde gått mer enn 24 uker, så det var ingenting å gjøre med det.
Jeg ga opp semesteret i Italia og kjørte til et nonnekloster i Buffalo.
Jeg sammen med jævla nonner. Og det var der jeg fødte et barn.
Det må ha vært jævlig ensomt.
Vet Amory alt dette?
Amory vet alt.
All informasjonen om paret som adopterte ham,
-bare lå der. -Ikke si "ham"!
Jeg spurte ikke om kjønnet. Jeg spurte ikke om noe som helst!
Jeg skjønner du tror det vil være lettere om du ikke vet noe, men jeg kjenner deg.
Og jeg er sikker på at dette hjemsøker deg hver eneste jævla dag.
Og her er det. Alt er her, Reegs.
Hvem vet hvem den ungen er nå. Hva han har vokst opp til å bli.
-Hvordan han kan passe inn i livet ditt. -Slutt.
Er du ikke det minste nysgjerrig? Dette er sønnen din.
-Det er ikke sønnen min. -Han er en av oss. På godt og ondt.
Det var derfor jeg ikke ville fortelle deg det, William.
Ok, hør her.
Jeg hører deg. Jeg er lei for det. Det ligger der, ok?
Vil du kaste det, er det opp til deg. Hvis du ikke vil det, er jeg her.
Jeg er glad i deg.
Står til med jenta mi denne morgenen?
Jeg håper du drømte om noe fint i natt, vennen.
For det meste sol i dag. I morgen blir det mer sol og litt varmere.
Det ble feiret at antallet drap i byen har sunket,
men mange stiller seg kritiske til at politiet stadig arkiverer saker.
Siste eksempel er en uidentifisert kvinne som ble skutt i Central Park 4. juli.
Seks uker senere har ingen blitt anholdt.
Offeret er fortsatt i koma,
noe som har ført til spekulasjoner om at de kommer til å skru av respiratoren,
og at skyteepisoden blir nok et uløst drap.
-Og han nekter å undertegne? -Det stemmer, Mr. Gould.
-Og han skjønner hva de tilbyr? -Det virker sånn.
Få snakke med ham.
-Mr. Gould vil snakke med deg. -Det er ikke nødvendig, Amory.
Hei, Bill. Hei, Felicia. Og god morgen til de dyktige advokatene.
-Har vi et problem? -Ikke nødvendigvis et problem. Vi bare…
-Vi vurderer alternativene. -Bill, FBI har gitt oss litt av et tilbud.
Vi jobbet hardt for det på dine vegne.
Det gjør at alt forsvinner uten at du eller selskapet blir straffet.
Det er vidunderlig, og vi er takknemlige for innsatsen din.
Og jeg må bare undertegne en erklæring om at jeg begikk en ugjerning.
Det stemmer.
Med et lite ark forsvinner alt sammen.
Jeg har trukket meg fra selskapet jeg skapte.
Det hjalp veldig. Ingen tvil om det.
Til syvende og sist, hva har en mann hvis han ikke har navnet sitt?
Han har frihet, Bill. Han har alternativer,
som hvilken av Hawaiiøyene du vil besøke mens du er pensjonert.
Jeg må ta en telefon.
Til hvem? Regan?
Hun har nok å stri med nå.
Nei, til William. Jeg vil vite hvordan svømmestevnet gikk.
Han er en dyktig svømmer.
-Jeg er stolt av ham. -Selvfølgelig, skatt.
Jeg er snart tilbake.
La ham ringe Andover igjen. Den jævla sykdommen er så uforutsigbar.
-Hva slags musikk hører dere på? -Britney Spears! Mammas favoritt!
Kan jeg fortelle en hemmelighet?
Moren deres har alltid hatt forferdelig musikksmak.
-Helt forferdelig. -Hva er det du snakker om?
Jeg har alltid likt britisk ska
-og Kate Bush og Talking Heads. -Oi. Ska.
Vær så snill.
Jeg likte Talking Heads. Du elsket "Mr. Roboto".
-Nei. Hva? -Uironisk.
-Du lyver. -Virkelig? Jøss.
Fortell barna dine at du ikke kunne hvert eneste ord av den sangen.
Moren deres pleide å danse sånn her.
Du danser sånn, mamma.
Nei. Ikke stol på ham, Cate.
Din onkels største lyte er at han alltid tror at han har rett.
Ok. Det var et problem da jeg var yngre,
men jeg er mye mer moden nå.
Jeg er eldre og visere. Du burde høre på alt jeg sier.
-Hva? Slutt. -Greit. Vi har ankommet leiren.
-Er dette en leir? -Det er utrolig. Ja.
-Skal jeg ta dem med inn? -Ja. Vil du det?
Ja. Greit, jenta mi.
Er du klar? Det er tid for leir!
Will? Will.
-Ryggsekken din. -Greier du det?
Kom.
Greit, da går vi.
Herregud. Det er litt av et syn.
Se på ham med den rosa ryggsekken.
Hallo?
-Regan, Bill er savnet. -Hva mener du med savnet?
Mathes passet ikke på Bill, og nå har han gått seg vill.
Jeg skulle la ham ringe. Han har aldri prøvd noe slikt før.
-Nå har han prøvd det. Er du fornøyd? -Og du aner ikke hvor han gikk?
Han skulle høre hvordan William gjorde det på svømmestevnet.
Politiet burde ikke være de som finner… Jeg kommer. Ha det.
-Det hørtes ikke bra ut. -Pappa er savnet.
Det siste han sa, var noe om et av svømmestevnene dine.
Herregud.
Han tenker stadig på deg.
-Er det så ille? -Noen ganger.
Er dette en av de gangene, går han rundt fortapt og forvirret…
Han er til fots. Kan ikke ha kommet langt.
Vi drar til leiligheten. Møtet kan vente.
Ok.
-Ja. Greit. -Ja.
Jeg vil ikke si farvel, så jeg…
Vi ses senere.
Å, Sam.
Jeg er lei for det.
Du stolte på meg.
Jeg aner ikke hvorfor. Du stolte på meg, og jeg stolte ikke på deg.
-Hei! Hold deg unna henne! -Hva faen?
-Hvem er du? -Hvem er du?
-Er du gutten de leter etter? -Hva?
Er du det? Hvorfor er du her?
-Skjøt du henne? -Hva? Nei!
-Ville aldri ha gjort det. Gjorde du det? -Nei.
Er du ikke Nickys sjef?
-Hvem? -Han tror sjefen hans skjøt Sam.
Vent.
-Mener du Amory Gould? -Jeg vet ikke hva han heter.
Nicky kaller ham djevelen eller demonen eller…
Demonbroren.
-Det er det Nicky kalte bomben. -Unnskyld, bombe?
-Har det vært en nyhet om en bombe? -Nei.
Ok, bra. Jeg anmeldte det. Politiet fant den nok.
Ok, det er bra. Med mindre de ikke fant den.
-Jeg må dra. -Du skal ingen steder. Du er etterlyst.
-Flytt deg. Hei! Slipp meg! -Vent litt. Nei!
-Sykepleier! Vakter! -Bomben er der ute!
-Jeg tror jeg vet hvor de plasserer den. -Vakter!
Gud bedre! Vakter!
Vakter!
-Slipp meg. -Jeg har ham.
Det suger bare at vi ikke får se det.
De største kunstnerne ble alltid lite verdsatt i sin samtid.
-Den likte jeg. -Ja?
-Hvor er hun? -Hun pisser sikkert. Hun må alltid pisse.
SG?
-Drit i det. Vi må dra. -Vi drar ikke uten henne.
Yo. Jeg tror hun dro uten oss.
-Hva er det du sier? -Du hørte henne i går.
-Hun ville ikke dratt uten å si farvel. -Ville du ha latt henne dra?
Vi returnerer til en splitter ny by. Beklager at hun ikke vil være her.
Folk er den de er. Ok?
Herregud, det er ham!
Pappa, hvor er du?
Der er han.
Jeg tar meg av det.
Ok.
-Hei, pappa. -Drømmer jeg?
Nei. Du drømmer ikke.
-Det er deg. -Det er meg.
Sønnen min.
Kan du finne etterforsker Parsa?
-Han kjenner meg. -Han kjenner nok meg også.
Eller ønsker det. Jeg er ettersøkt.
-Jeg fant ham. -Nei, jeg skulle melde meg,
-og så fant jeg deg. -Hei.
Hva er dette?
-Trette mellom disse to på Mount Sinai. -Ikke overraskende å se deg. Men hvem er…
Fy faen. Jeg gjenkjente deg ikke uten krøllene. Du er Charlie Weisbarger.
Han snek seg rundt på Sams rom…
Nei, jeg snek meg ikke rundt. Hvorfor var du der?
Ikke la dem prate med hverandre.
-Hvor er Parsa? -Ikke her.
-Etterforsker Parsa. -William.
-Godt å se deg. I live. -I like måte.
-Jeg ser bedre ut enn på bunnen av bukten. -Det gjør vi alle.
-Du sa du hadde relevant informasjon? -Ja. Og jeg tok med hele familien min.
Ok, jeg har vært her. Sett det med mine egne øyne.
Flere kvartal med stengte, nedbrente bygninger i Bronx.
Hvis dere undersøker dem, var nok alle ildspåsettelser.
Samantha hadde et bilde i et skrift av en av brannene.
-Det betyr at hun var der. -Hvorfor brant Samantha ned bygninger?
På grunn av Nicholas McKay,
også kjent som Nicky Chaos.
-Hvorfor brant han ned bygninger? -Han trenger penger til operasjonen sin.
Han har et band, som han stjal,
et ræva hus han okkuperer, en pseudointellektuell sosial bevegelse.
I tillegg er han pyroman. Ja. Han elsker det.
Hvis penger er motivet, hvem betaler ham?
Pappa, jeg skal si noe…
Personen som betaler ham for å brenne ned bygningene,
er svogeren min Amory Gould.
-Pappa? -Hvordan visste du det?
Er ikke sikker på hva jeg vet. Ikke ennå.
Men jeg har vært mistenksom en stund. Fortsett.
-Hallo? -Mrs. Weisbarger?
-Ja? -Etterforsker McFadden, NYPD.
Vi har Charlie på stasjonen.
-Har dere det? Er han… -I live? Ja.
I trøbbel? Også ja.
Men han er trygg. Du kan møte ham.
Jeg er på vei.
Jeg er opptatt. Gi meg den korte versjonen.
Jeg skulle besøke Samantha. Han var der. Jeg gjenkjente ham.
Vi kranglet da han prøvde å dra. Vent, han sa noe om en bombe.
Han anmeldte det og spurte om dere fant den.
Han gjorde det, og vi fant den ikke.
Dette kan jeg ikke forklare. Han sa den var oppkalt etter min kones steonkel.
-Amory Gould? -Ja.
Jeg fulgte etter Nicky og så at han møtte Amory på broen over Harlem River.
Jeg trengte bevis på at de samarbeidet.
-Jeg fant det. -"LH"?
Den eneste grunnen til at Amory undersøkte Nicky,
var fordi han var vennen min.
Men Nickys mappe var ikke blant de personlige sakene.
Den var blant forretningsmappene.
Fordi det er forretninger.
LH er Liberty Heights, et foreslått boligområde akkurat her.
Men for å få investorer interessert
i et fattig område som det, må man operere på enorm skala.
Mer eller mindre bygge en liten by.
Men vi sjekket hvor mye det ville koste å kjøpe området,
og prisen var astronomisk. Så prosjektet ble skrinlagt.
Til Amory bestemte seg for å senke prisen på egen hånd.
Han leide inn Nicky til å brenne ned et helt nabolag.
Hva betyr det fra et forretningsperspektiv?
Når nok eiendommer ble forlatt,
kunne Amory søke om å kondemnere bygningene.
Da kan bystyret beslaglegge området og selge det billig.
Hvis han planlegger flere branner, kan flere bli skadet. Eller noe verre.
Vi må bevise at han søkte om kondemneringen.
Er dette godt nok bevis?
Hva er det?
Jeg spiste frokost med varaborgermesteren.
Han følte det var greit å dele et dokument som var skrevet på mitt firmas brevpapir.
En søknad om kondemnering.
-Undertegnet av Amory Gould. -Der har vi det.
-Imponerende, pappa. -Og de sa du hadde gått fra vettet.
Nå til dags stemmer det ganske ofte, men jeg har mine øyeblikk.
Jeg gikk meg ikke vill. Jeg flyktet. Folk tror det de ønsker å tro.
En manns svakhet kan være hans styrke.
Begge deler er sant, og begge deler var nyttige i dag.
Jeg var i bygningen og hørte…
-William. Hei. -Det er en stund siden sist.
Keith, William er tilbake. Vi skal finne ut hvem som prøvde å drepe ei ung jente.
Det er vel derfor du er her.
Med mindre du er innblandet i andre forbrytelser jeg ikke vet om.
Vent litt. Hvordan kjenner Keith jenta?
-De hadde en affære. -Herregud, Reggie.
Hei, Bill. Ja, det er sant.
Vi skal skilles. Beklager at jeg ikke sa det tidligere.
Men det er vel ham, ikke sant?
Det er deg. Bakhodet ditt. Soss.
Fy faen.
Det er deg.
Du er Amorys bud.
Jøss, Keith. Så det var vel der du møtte Sam.
Det stemmer.
-Bud? Hva snakker du om? -Hvor skal jeg begynne?
Begynnelsen er et godt sted.
Ja. Amory fikk meg til å levere en konvolutt i sentrum hver måned.
Til denne adressen.
-Til Nickys sted? -Vet ikke hvem sitt sted det var
eller hva som var i konvolutten.
Jeg spurte ikke, men jeg regner med at det var penger.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg sto i gjeld til Amory. Du skulle ikke vite det.
Vite hva?
At jeg ikke sluttet på medisinstudiet. Jeg strøk.
Amory skaffet meg min første finansjobb. Og da jeg tapte alle pengene våre,
alle klientenes penger, reddet Amory meg.
Til gjengjeld skulle jeg gå ett ærend i måneden.
Du reddet livet mitt. Jeg skal ikke glemme det.
Du trengte en venn. Du fant en i meg. Og det var en glede å gjøre det.
-Takk. -Én ting til.
Jeg studerte ikke handel for å bli narkolanger.
Hvem sa noe om narkotika? Ta pistolen. Lever pakken. Det er alt jeg ber om.
Det kan vel ikke være for mye?
Hvorfor fortalte du meg ikke det? Du kunne ha fortalt meg det. Alt sammen.
Kanskje.
Kanskje ikke.
-Hva skjedde den fjerde? -Sam ringte meg. Ville snakke.
Hvis jeg ikke kom til henne, skulle hun komme til festen.
Jeg så henne ved parken.
Hun sto ved bussholdeplassen. Tror ikke hun så meg.
Jeg fikk hetta og dro. Jeg trodde hun sendte Regan et brev om affæren.
Jeg trodde hun ville snakke om oss. Men nå vet jeg at noe var galt.
Hun var redd. Og i hennes verden ble jeg kanskje sett på som en ansvarlig voksen,
en hun kunne stole på.
Svartkrutt ble stjålet fra Joe Yeungs verksted.
Det er farlige saker, og mye er savnet. Vi tror Nicholas McKay har laget en bombe.
Ja. Gutten sa det samme.
-Hvilken gutt? -Gutten. Du vet, Weisbarger.
Vi ble tatt med hit sammen.
Du. Hva vet du om en bombe?
-Jeg har sett den. -Han tegnet den.
Tror jeg vet hvor de plasserer den.
Skaff en arrestordre mot Amory Gould. Drapsforsøk.
William er her. Han gir deg det du trenger.
Er han i live? Jeg skal gi ham en klem, for faen.
Du skal fortelle meg alt du vet på veien. Du kan begynne med hvor vi skal.
-Ok. -Kom.
Sir, vi har mottatt en bombetrussel. NYPD sender et team. Virker troverdig.
Det er det nok.
Gi meg fem minutter før du slår alarm.
-Sir? -Jeg liker ikke folkemengder.
Gå rolig ned trappen og ut foran bygningen.
Vi evakuerer for sikkerhets skyld.
Vær rolige.
Gå videre til den andre siden. Takk. Gå til motsatt side av gaten.
Gould har forlatt bygningen.
De sjekker hver etasje av bygningen. De begynner i den øverste etasjen.
Bli her.
Hva? Nei. La meg hjelpe, ok?
Sam kan dø fordi hun prøvde noe slikt. Jeg vil gjøre det samme for henne.
Det er sykt. Og du er ungdom, og jeg vet ikke om jeg stoler på deg.
Bli her, ellers arresterer jeg deg.
-Jeg er jo arrestert alt. -Jeg er ikke sikker ennå.
Fortsett å krysse gaten.
-Ingen får gå inn. -Hei! Slipp meg.
-Hvorfor var du der inne? -Jeg kjøpte en leilighet.
Ja, særlig.
Faen ta deg. Jeg leverte en sandwich til faren min. Der er han. Pappa, hei!
Vakter!
…gå inn igjen…
Faen.
Hei, vent!
Å, pokker.
Ok.
Bill er savnet, og nå en bombetrussel? Hva er det som foregår?
-Jeg vet ikke. -Hvordan er det mulig? Du vet det alltid.
Bill? Kjære.
Regan, du fant ham. Vidunderlig.
-Han fant faktisk oss. -William.
-William, hva bringer deg tilbake? -Ham.
Hei. Jeg er i live. Du undervurderte visst livsviljen min.
Og du glemte at jeg er en utrolig svømmer.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Vi har funnet mappene dine. Vi vet alt.
Nicky, ildspåsettelsene, kondemneringen, Liberty Heights.
Du havner i fengsel.
Hvordan våger du å storme inn og komme med disse underlige anklagene?
Han stormet ikke inn. Jeg inviterte ham til hjemmet mitt.
Hjemmet hans.
William kom med overbevisende argumenter om forbrytelsene dine, Amory.
Hadde jeg hørt på ham for flere år siden,
ville vi ikke mistet så mye tid som familie.
Og den stakkars jenta hadde ikke kjempet for livet sitt nå.
-Hvem? -Jenta som ble skutt i parken.
William har en vill teori om at jeg var innblandet.
-Det er over. -Bill, hva er det du sier?
William har alltid ønsket at Bill skal kaste meg ut.
Etter 15 år lyktes han, i hvert fall med å kaste meg ut av familien.
Vi får se med bedriften.
Amory, hvis vi graver dypt nok, finner vi nok at du sto bak de forbrytelsene også.
Se på dette imponerende laget.
Den tørrlagte fraskilte kvinnen, den forvirrede patriarken og junkiesønnen.
For ikke å nevne den store amerikanske forfatteren.
Stikkene dine sårer meg ikke lenger, Mr. Gould.
Ordene mister sin makt når komplottet er avslørt.
-Det er sånn Mercer sier "faen ta deg". -Faen ta ham. Og faen ta dere alle!
Jeg har måttet tåle dritten deres i flere tiår, og nå…
…må dere greie dere uten meg.
-Nei, nei. -William!
SG!
Lorraine, hvor er du?
Lorraine!
-William, ikke skad ham. -William, stopp.
-Jeg bryr meg ikke om Amory, men… -Vi vil ikke at du skal havne i trøbbel.
-Stemmer. -William, det ordner seg.
Vi kan ikke la ham dra. Da tar han et privatfly
og drar til øya hans ekle venn eier.
-Dette er utrolig. -Nei, ok!
Alle har fått svi for det du gjorde. Alle, bortsett fra deg.
-Trenger du hjelp, sir? -Nei, Mathes. Bare gå.
-Mr. Gould. Hold deg unna ham. -Hva er det du gjør?
Herre…
Det går bra.
Regan, ring etter ambulanse! Det går bra. Bare hold ut.
Kom.
Se på meg. Slapp av.
Vi trenger ambulanse. Noen har blitt knivstukket.
Det går bra.
Charlie.
-Hei. Hei. -Du kom for sent, Charlie.
Nei, det er ikke sant. Vi har fortsatt tid.
Ok? Det må være noe. Du er her. Du må hjelpe meg.
-Jeg er her for å dø. -Hva? Hvorfor det?
Jeg kunne ikke forhindre det.
Jeg vet ikke hvem jeg er lenger.
Kanskje jeg aldri var så flott. Jeg må ha hatt noe godt i meg.
Jeg har gjort så mange ting.
Fæle ting. Og hvorfor?
-For å hjelpe folk? Hvem har vi hjulpet? -Hei, det går bra. Ok?
Alle falt for det. Nicky er god på det han gjør.
Nå vet du sannheten, som meg og Sam, så du er fri alt.
Sam er ikke fri, Charlie.
-Vi vet ikke om Sam vil overleve. -Du kan gjøre det Sam ikke greide.
Du kan stoppe dette. Du og jeg sammen. Jeg tror du vet hvor bomben er.
Vi kan fullføre det Sam begynte.
Hun ville ikke at flere skulle bli skadet, og det vil ikke du heller.
Lorraine, jeg kan ikke redde dem, men det kan du.
-Vi rekker det ikke, sa jeg. -Hvor er den?
-Stopp. Hva er det du gjør? -Lorraine, hvor er den?
Den er der nede.
Nicky og karene fikk jobb som vinduspussere.
Charlie, stopp.
Stopp. Hva er det du gjør? Charlie! Charlie, stopp! Hva er det du gjør?
Charlie, nei! Det er for langt!
Charlie, stopp! Du kommer til å falle. Jeg vil ikke se det.
Charlie, du rekker det ikke! Hør på meg!
Hei, Charlie. Det har skjedd noe.
Charlie!
Nei!
Fortell meg hva som foregår.
Hvor lang tid vil det ta?
-Hvor blir det av generatorene? -De jobber så fort de kan.
Hva? Stopp!
Hold ut, jenta mi. Jeg lar deg ikke dø på denne måten.
Vær så snill! Vær så snill, slipp meg ut!
Tekst: Espen Stokka