PAGAL GARTO RISKO HALBERGO ROMANĄ
Negaliu suskaičiuot, kiek sykių Įskaudinau tave
Ilgiuosi tavęs, kai pasiklystu purve
Ir nežadink manęs
Man nepatinka tai
Negaliu jų nuvyti
Ir aš negaliu jų nuvyti
Dėl tavęs
Su gimimo diena
Su gimimo diena, brangi Sam
Su gimimo diena
- Ačiū. - Aš paimsiu.
Su gimimo diena, širdele.
Matėte? Ji mirktelėjo.
Galit pažiūrėt į monitorių?
Regis, ji pajudino akis. Ji bunda.
Matėte? Patikrinkit monitorius.
Matėt tai?
Tėti?
Vienas
Monitoriai nieko nerodo.
Jūs nematėt. Aš mačiau.
Prašau, pakvieskite gydytoją.
Džo, tu pervargęs. Tau reikia pailsėti.
Mielasis, eik namo. Mes ją šiąnakt pažiūrėsime.
Aš mačiau.
Policija! Krata!
Policija!
- Eime! - Nieko!
Policija! Krata!
Jėzau Kristau, po galais.
Anot Sam nalo, čia turbūt Igio gūžta.
Nikio Chaoso namai.
Panašu į mažą bombą.
Mažesnė nei 175-oje gatvėje.
Jie čia kažką planavo.
Nesuprantu.
Kuo čia dėtas toks prašmatnus mulkis kaip Eimoris Guldas?
- Kapitonas vis dar nepasirašo orderio? - Jam stinga įkalčių.
Bent jau stipraus motyvo.
Jei atvesime jį apklausai…
Jo advokatai jį apgins. Arba blogiau, jis dings.
Taip.
Ieškai sau gyvūnėlių?
Tie šikniai vis tiek neateis, negalim palikt jų čia vienų.
Eime.
Jis sakė tiesą. Jie čia gamino kažką didelio.
Gaila, kad jie išsinešdino su viskuo.
- Tai ką darom? - Ką galim.
Laukiam.
Kaip gyvi taikiniai.
Sakiau, kad Čarlis mus įskųs.
Čarlis nuvylė.
- Bet to reikėjo tikėtis. - Viskas per tave.
Ta buka kalė nuolat rankioja įvairius benamius.
Ei!
Aš myliu tavo švelnią sielą.
Bet mes tai darom dėl Sam.
Ultio nostra „kerštas mūsų“.
Rytoj užbaigę, išsinešdinsime iš miesto.
Paskui grįšime į naują miestą.
Į tokį, kuriame mūsų idėjas priims truputį rimčiau.
Ar bent jau mažiau turčių norės čia gyventi.
Tame pastate dirba ne vien pikti vadovai.
Ten dirba ir normalūs žmonės, valytojai ir panašiai.
Būtent todėl tu liksi automobily.
Tavo sušikti jausmai visad paima viršų.
Solai, nusiramink.
Visi įsitempę.
Po visko pasijusime kur kas geriau.
Girdi?
Važiuojam, Solai.
Vargšelis pats iškepė.
Bent jau suvalgykime. Gerai. Gabalėlis tau.
Nenori gabalėlio?
Skaniai atrodo, bet turiu ribot cukrų.
Vieną mažytį gabalėlį.
Aš atsipjausiu tokį patį.
S. JENG
Atleisk man, Sam.
Atleisk.
Atleisk, kad tą vakarą pavėlavau,
o paskui pabėgau.
Ir…
Ir kad nežinojau, jog šiandien tavo gimtadienis.
Jei atvirai, iš viso nebežinau, kuri dabar diena.
Bet žinau apie gaisrus.
Ir apie žuvusį žmogų.
Manau, kad tau labai sunku buvo tai išgyventi.
Manau, kad tu būtum kažką padariusi.
Čarlzai?
Tu norėjai padėti, bet jie tau neleido, tiesa?
Čarlzai, kur tu?
Bet kam ketinai tai pasakyti tą vakarą?
Ir kas tau bandė sutrukdyti?
Maniau, kad Nikis, bet pamačiau tą nuotrauką.
Nemanau, kad jis tave skaudintų.
Žinau viena - tu esi gera.
Tu gintum tai, kas teisinga, ir kažkaip dėl to atsidūrei čia.
Todėl aš elgsiuosi taip pat.
Jie pagamino bombą atkeršyti.
Nežinau, kam ji skirta, bet aš apie ją pranešiau policijai.
Aš pats ketinu eiti į policiją ir pasiduoti.
Pasakysiu jiems viską, ką žinau.
Atėjau atsisveikinti su tavim,
nes nežinau, kada pamatysiu tave.
Ar iš viso pamatysiu.
Bet dar truputį čia pabūsiu.
Nemeluosiu, aš labai pavargau
ir labai tavęs pasiilgau.
Aš labai, labai tavęs pasiilgau.
Viljamai?
Ačiū Dievui.
- Mielasis. - Aš pamaniau…
Manei, pabėgau pirmai progai pasitaikius?
Kad susileisčiau dozę?
Atleisk man.
Jei perdozuočiau, tai Eimoris Guldas išsisuktų.
O mes to neleisime, tiesa?
Ne.
Pasiilgau tokio bučinio.
Bet prieš eidamas pas detektyvą Parsą,
manau, turi užeiti pas savo seserį vienas.
Juk jūs vėl suradote vienas kitą.
Lai visame tame blogyje nutinka kažkas ir gero.
- Sveiki. - Labas rytas visiems.
Tu mamos brolis, taip?
Tas, kuris pabėgo?
Tai kur kas sudėtingiau.
- Tu vis dar sergi? - O aš sirgau?
Tai kitoks sirgimas, Keit.
- Kaip narkomano. - O kas yra narkomanas?
Tai…
Aš - tavo dėdė Viljamas.
Man žiauriai smagu pagaliau su jumis susipažinti.
Tu pasakei „žiauriai“.
Aš žinau beveik visus blogus žodžius.
- Tikrai? - Taip.
Ilgiau pabendrausi su savo dėde Viljamu, sužinosi visus.
O tu - Vilas, taip?
Kietas vardas, tiesa?
O tu - Keit?
Tu kaip du vandens lašai panaši į mamą, kai ji buvo tavo amžiaus.
O kur jūsų mama?
Dar neatsikėlė.
- Kaip manot, man ją pažadinti? - Taip, jai patiks.
Smagu buvo susipažint.
Kaip nuobodžiai atrodo jūsų dribsniai.
Gal man jums ką nors pagamint?
Gerai?
Labas.
Kaip manai, ar tai pirmas kartas istorijoje,
kai aš pabudau anksčiau už tave?
Pala, kiek laiko?
Kur vaikai?
Pabudę, ir juos maitina Merseris,
kuris neabejotinai suruošė tikrą puotą.
Tu susipažinai su vaikais be manęs?
Taip, bet eik tu sau, Keit? Ji - tai tu.
Vilas padoriai skeptiškas.
Nusiteikęs gynybiškai, aš tai gerbiu.
Žinok, praleidęs su jais 90 sekundžių,
supratau, kad tu - puiki mama.
Aš - ribinio sutrikimo pavyzdys, vos išgyvenanti dieną.
Taip ir neišmokai priimt komplimento?
Džiaugiuosi, kad išdrįsai tapti mama.
Ką tai reiškia?
Ką nori pasakyti?
Aš žinau.
Visų pirma, noriu pasakyti, kad man labai gaila.
Žinau tik tiek, kiek radau Eimorio turėtoje byloje.
Žinojai, kad jis turi užvedęs bylas mums visiems?
Aš noriu sužinot šią istoriją.
Būčiau dėkingas, jei man papasakotum.
Ką tu nori žinoti, Viljamai?
Viską.
Nori žinoti, kaip delsiau?
Kaip netikėjau, kad tai įmanoma?
Kaip džinsai tapo vis ankštesni, nors lioviausi valgiusi?
Kaip neigiau tai iki išprotėjimo?
- Kas dar? - Nuvykau į vieną kliniką,
paaiškėjo, kad jau 24 savaitės.
Nieko jau nebuvo galima padaryti.
Atidėjau semestrą užsienyje Italijoje ir nuvykau į Bafalą, į vienuolyną.
Pas sušiktas vienuoles.
Ten ir pagimdžiau.
Turėjai jaustis siaubingai vieniša.
Eimoris žinojo apie tai?
Eimoris žino viską.
Viskas apie porą, kurie jį įvaikino
- gulėjo pas jį. - Nesakyk „jis“!
Aš neklausiau, mergaitė gimė ar berniukas. Aš neprašiau!
Supratau, girdi? Suprantu, jog manai, kad bus lengviau,
jei nieko nežinosi, bet aš pažįstu tave.
Ir nė kiek neabejoju, kad tai persekioja tave kiekvieną prakeiktą dieną.
Štai. Viskas čia, Rigs.
Kas žino, koks tas vaikas dabar?
Kuo jis užaugo.
- Kaip jis gali rastis tavo gyvenime? - Liaukis.
Negi tau nė kiek nesmalsu? Tai tavo sūnus.
Jis nėra mano sūnus.
Jis - mūsiškis.
Bet kuriuo atveju, girdi?
Todėl aš ir nenorėjau tau to sakyti, Viljamai.
Klausyk.
Aš tave girdžiu. Atleisk man.
Tai - ten, gerai?
Jei nori, išmesk, reikalas tavo.
Jei ne, aš - šalia.
Aš tave myliu.
Kaip mano mergaitė šįryt laikosi?
Tikiuosi, gražius sapnus sapnavai, vaikeli.
Orai. Šiandien - giedra su…
Rytoj taip pat giedra, oras bus šiltesnis.
Sumažėjus
nusikalstamumo rodikliams, daugelis lieka nepatenkinti
policijos darbu, nes nėra išaiškinamos visos bylos.
Paskutinis pavyzdys - Liepos 4-osios šūviai
Centriniame parke į jauną moterį.
Praėjus šešioms savaitėms, nesulaikytas nė vienas įtariamasis.
Auka vis dar komos būklės.
Sklinda gandai, jog jai bus nutrauktas gyvybės palaikymas,
tad ši byla taps dar viena neišaiškintos žmogžudystės byla.
Jis nepasirašo?
Taip, pone Guldai.
- O jis supranta, ką jam siūlo? - Panašu, taip.
Duok jam telefoną.
Čia ponas Guldas. Porai žodžių.
Nebūtina, Eimori.
Labas, Bilai. Labas, Felicija.
Ir labas rytas kietai teisininkų komandai.
- Kaip supratau, kilo problemų? - Ne visai.
Mes tik…
- Mes svarstome savo galimybes. - Klausyk, Bilai.
FTB tau siūlo velniškai geras sąlygas.
Mes jas labai sunkiai išderėjome tavo naudai.
Viskas tiesiog bus pamiršta, ir nenukentėsi nei tu, nei įmonė.
Ir tai nuostabu.
Mes labai dėkingi tau už pastangas.
Ir man tereikia pasirašyti rašytinį prisipažinimą pažeidus įstatymą.
Teisingai.
Vienas popieriaus lapas, ir visos bėdos dingsta.
Aš jau ir taip pasitraukiau iš įmonės, kurią sukūriau.
Ir tai labai padėjo. Be abejonės.
Galiausiai, ką dar žmogus turi, jei ne savo vardą?
Turi laisvę, Bilai.
Turi galimybę rinktis.
Pavyzdžiui, kokią Havajų salą pasirinkti savo pelnytai pensijai?
Man reikia paskambinti.
Kam? Rigan?
Ji dabar turi pakankamai rūpesčių.
Ne, Viljamui.
Noriu sužinoti, kaip jam sekėsi plaukimo varžybos.
Jis labai stiprus plaukikas, žinokit.
Aš labai juo didžiuojuosi.
Žinoma, brangusis.
Atleiskite, aš tuoj.
Tegu vėl skambina Andoveriui. Jie su juo susitvarkys.
Šita prakeikta liga tokia nenuspėjama.
Kokios muzikos klausote?
Britnės Spears! Mamos mėgstamiausia.
Galiu jums atskleisti paslaptį?
Jūsų mama visada turėjo siaubingiausią muzikos skonį.
Blogiausią.
Ką čia nusišneki?
Aš visad mėgdavau britų ska stilių,
- Keit Buš ir „Talking Heads“. - Vajė. Ska.
Liaukis.
Visų pirma, aš klausydavau „Talking Heads“, o tu - „Mr. Roboto“.
- Ne... Ką? - Kas visai nekeista.
- Meluoji. - Tikrai?
Tada pasakyk savo vaikams,
kad paauglystėj nemokėjai tos dainos mintinai?
Jūsų mama šokdavo taip iš tikrųjų.
Tu tikrai taip šoki, mamyte.
Ne.
Netikėk juo, Keit.
Didžiausias jūsų dėdės charakterio minusas - jis visada mano, kad yra teisus.
Taip. Turėjau tokią bėdą, kai buvau jaunesnis,
bet dabar aš subrendau.
Esu vyresnis, išmintingesnis.
Jūs turėtumėt klausyti visko, ką sakau.
- Ką? Liaukis. - Privažiavom stovyklą.
- Čia stovykla? - Nuostabi. Taip.
- Nori, nuvesiu juos? - Taip. Nori?
Gerai, vaikeli.
Gerai, pasirengusi?
Į stovyklą!
Vilai?
- Tavo kuprinė. - Išlipai?
Eikš.
Gerai, einam.
O Dieve. Nieko sau vaizdelis.
Su rausva kuprinėle.
Alio?
Rigan, Bilas dingo.
Kaip tai dingo?
Matesas paliko trumpam Bilą be priežiūros, ir jis kažkur išėjo.
Jūs sakėte leisti jam paskambinti.
Jis nė sykio dar nėra to daręs.
Matesai, dabar jis tai padarė. Patenkintas?
Nenutuoki, kur jis išėjo?
Jis sakė, kad eina paskambint Andoveriui dėl Viljamo plaukimo varžybų.
Nereikia, kad jį rastų policija...
Aš tuoj. Viso.
Kažkas nutiko?
Tėtis dingo.
Jis minėjo tavo mokyklos plaukimo varžybas.
Jėzau Kristau.
Jis nuolat galvodavo apie tave.
- Jam taip prastai? - Kartais.
Jei tai vienas tų atvejų,
jis greičiausiai klaidžioja pasimetęs ir…
Jis pėsčias, taip? Vadinasi, toli nenuėjo.
Važiuojam į butą. Mano susitikimas gali palaukti.
Gerai.
Nenoriu atsisveikinti, todėl…
Iki pasimatymo.
Sam.
Atleisk man.
Tu pasitikėjai manim.
Nesuprantu, už ką.
Tu manim pasitikėjai, o aš tavim - ne.
- Pasitrauk nuo jos! - Kas per šūdas?
- Kas tu? - O kas tu?
- Ar tu tas, kurio ieško policija? - Ką?
Taip? Ką čia veiki?
- Tu į ją šovei? - Ką?
- Ne! - Tu?
- Niekada. Tu šovei? - Ne.
Ar tu ne Nikio bosas?
- Kas tas Nikis? - Jis mano, kad jo bosas šovė į Sam.
Pala.
Nori pasakyt…
- Kalbi apie Eimorį Guldą? - Nežinau jo pavardės.
Nikis jį vadina velniu ar demonu…
Demonu broliu.
Taip Nikis pavadino bombą.
Atleisk, bombą?
Ar per žinias nepranešė, kad bomba sprogo?
Ne.
Gerai. Aš pranešiau apie ją. Policija, turbūt, rado.
Labai gerai.
O gal nerado?
- Man metas. - Ne, tu niekur neisi.
Tavęs ieško policija.
- Traukis iš kelio. - Ne, sekundėlę.
- Ne! - Paleisk!
- Sesele! Apsauga! - Ten bomba!
- Rodos, žinau, kur jie ją padės! - Apsauga!
Viešpatie Jėzau! Apsauga!
Apsauga!
- Paleisk mane. - Laikau jį!
Atstok nuo manęs.
Blogai, jog patys nepamatysim.
Taip. Didieji menininkai, kol buvo gyvi, nebūdavo pripažinti.
- Man patinka. - Taip?
- Kur ji? - Gal kur pamyžt nuėjo.
Jai nuolat reik myžt.
Esdži?
- Velniop, žmogau. Varom. - Be jos nevažiuosim.
Manau, ji pati išvažiavo be mūsų.
- Ką tu sakai? - Žmogau, juk pats girdėjai, ką ji sakė.
Ji neišvyktų neatsisveikinusi.
Jei ji atsisveikintų, ar būtum ją paleidęs?
Mes grįšim į visiškai naują miestą.
Man gaila, kad jos ten nebus.
Žmonės tokie, kokie yra. Supranti?
Dieve mano. Jis!
Tėti, kur tu?
Štai jis.
Aš pats.
Gerai.
- Labas, tėti. - Ar aš sapnuoju?
Ne. Nesapnuoji.
- Čia tu. - Aš.
Mano sūnus.
Prašau pakvieskit detektyvą Parsą.
- Jis mane žino. - Jis ir mane žino.
Arba ieško. Esu ieškomas...
- Taip, aš jį radau. - Ne. Aš pats ėjau pasiduoti,
- bet radau tave. - Sveiki.
Kas čia, po galais?
Abu susimušė ligoninėje.
Jūs, aš nesistebiu, bet ką aš...
Eina šikt.
Be plaukų nepažinau. Tu Čarlis Vaisbargeris, kad tave kur.
Jis šniukštinėjo po Sam palatą ir...
Aš nešniukštinėjau. Ką pats ten veikei?
Išskirkite juos abu. Nenoriu, kad jie kalbėtųsi.
- Kur Parsa? - Ne čia.
Detektyve Parsa.
Viljamai.
- Smagu matyti jus. Gyvą. - Taip, man jus - irgi.
Atrodau daug geriau, nei atrodyčiau gulėdamas įlankos dugne.
Tikra tiesa.
Sakėte, kad turite bylai svarbių žinių.
Taip. Ir atsivedžiau visą savo šeimą.
Štai, aš čia buvau.
Mačiau tai savo akimis.
Kvartalai Bronkse tiesiog uždaryti, pastatai sudeginti.
Jei pažiūrėtumėte, visi jie buvo padegti.
Samanta savo nale buvo įdėjusi nuotrauką iš vieno tokio gaisro.
Tai reiškia, kad ji ten buvo.
Kodėl Samanta degino pastatus Bronkse?
Dėl Nikolo Makėjaus.
Žinomo kaip Nikis Chaosas.
O kodėl jis degino pastatus Bronkse?
Nes jam reikėjo pinigų savo veiklai.
Jis turi grupę, kurią jis pavogė,
savo šūdiną skylę, pseudointelektualų judėjimą, taip?
Plius, jis - piromanas.
O tai reiškia, kad jam tai patinka.
Jei motyvas - pinigai, kas jam moka?
Tėti, aš dabar kai ką pasakysiu...
Žmogus, mokantis tam jaunuoliui už pastatų deginimą,
yra mano svainis Eimoris Guldas.
- Tėti? - Iš kur sužinojai?
Dar nesu tikras, ką žinau. Kol kas.
Bet kurį laiką įtarinėjau. Prašau, tęsk.
- Alio? - Ponia Vaisbarger?
- Taip? - Detektyvė Makfaden, Niujorko policija.
Pas mus skyriuje jūsų sūnus Čarlis.
- Tikrai? Ar jis... - Gyvas? Taip.
Ir prisidirbęs.
Bet jis saugus. Galite jį pamatyti.
Važiuoju.
Aš žiauriai užsiėmusi, todėl pateikite trumpą versiją.
Nuėjau pamatyti Samantą.
Tas vaikis buvo ten. Pažinau jį iš skelbimo.
Jis bėgo, todėl susimušėm.
Bet palaukit, jis kažką sakė apie bombą.
Sakė, kad pranešė apie ją, ir jūs ją radot.
Jis pranešė, bet mes neradom.
Nesuprantu, bet jis sakė, kad bomba buvo pavadinta mano žmonos netikro dėdės vardu.
- Eimorio Guldo? - Taip.
Sykį pasekiau Nikį
ir mačiau, kaip jis susitiko su Eimoriu ant tilto virš Harlemo upės.
Man reikėjo įrodymų, kad jie dirbo kartu, taip?
Ir radau.
„LH“?
Eimoris ėmėsi tirti Nikį tik dėl to,
kad jis buvo mano draugas.
Bet Nikio byla nebuvo prie asmeninių bylų.
Nikio byla buvo prie verslo bylų.
Taip, nes tai - verslo reikalai.
„LH“ - „Liberty Heights“ - ketinamas statyti kvartalas štai čia.
Bet investuotojai būtų susidomėję,
jei ši mažai išteklių turinti teritorija būtų užstatyta itin plačiai.
Iš esmės, ten turi išaugt nedidelis miestas.
Bet mums apskaičiavus šio sklypo pirkimo kainą,
ji buvo astronominė. Todėl šis projektas nugulė į lentyną.
Bet Eimoris nusprendė pats sumažinti žemės kainą.
Nusamdė Nikį, kad šis sudegintų visą sumautą rajoną.
O ką tai reiškia iš verslo perspektyvos?
Po to, kai namai tampa nebegyvenami,
Eimoris galėjo pasinaudoti vadinamuoju gaisro dekretu.
Kai miesto valdžia gali nusavinti sklypą ir perparduoti labai žema kaina.
Jei jis planuoja daugiau gaisrų, gali nukentėti daugiau žmonių.
Arba dar blogiau.
Mums reikalingas įrodymas, kad jis pasinaudojo tuo dekretu.
Ar šito pakaks?
Kas čia?
Šįryt pusryčiavau su mero pavaduotoju.
Jis mielai parodė man šį dokumentą,
parašytą ant firminio mano įmonės blanko.
Prašymas suteikti sklypui nuniokoto nuo gaisro būklę.
- Pasirašytas Eimorio Guldo. - Taip.
- Įspūdinga, tėti, - O man sakė, kad tau pasimaišė.
Šiomis dienomis tai nutinka dažniau nei norėčiau, taip. Bet aš dar laikausi.
Aš nenuklydau. Aš pabėgau. Žmonės tiki tuo, kuo nori tikėti.
Kartais žmogaus silpnybės tampa jo stiprybėmis.
Tai tiesa, abu šie bruožai šiandien pravertė.
Buvau čia pat ir išgirdau…
Viljamai. Labas.
Senokai nesimatėm.
Kytai, Viljamas grįžo.
Ir mes aiškinamės pasikėsinimo į merginą atvejį.
Spėju, tu čia irgi dėl to paties.
Nebent įsivėlei į kitą nusikaltimą, apie kurį nenoriu žinoti.
Pala. Iš kur Kytas pažįsta tą merginą?
Jis su ja turėjo romaną.
Jėzau, Rigan.
Labas, Bilai. Taip, tai tiesa.
Mes skiriamės. Atleisk, kad anksčiau nesakiau, tėti.
Bet, spėju, čia jis, tiesa?
Čia tu. Tavo pakaušis. Inteligentas.
Eina šikt.
Čia tu.
Tu Eimorio pasiuntinys.
Tai bent, Kytai. Kaip suprantu, taip susipažinai su Sam.
Taip.
Pasiuntinys?
- Ką tai reiškia? - Nuo ko pradėt?
Paprasčiausia pradėt nuo pradžios.
Taip. Eimorio pavedimu kas mėnesį nešdavau ten voką.
Tuo adresu.
- Į Nikio irštvą? - Nežinojau nieko apie tą vietą
ir kas būdavo voke.
Man nesakė, o pats neklausiau. Bet spėjau, kad ten buvo pinigai.
Kodėl tai darei?
Nes buvau skolingas Eimoriui ir nenorėjau, kad tu sužinotum.
Ką sužinočiau?
Kad medicinos aš nemečiau, o buvau išmestas už nelankymą.
Kad Eimoris man davė pirmą finansinį užsakymą. Kai praradau pinigus,
kliento pinigus, Eimoris mane ištraukė.
Ir mainais jis paprašė atlikti vieną paslaugą per mėnesį.
Išgelbėjai man gyvybę. Aš to nepamiršiu.
Tau reikėjo draugo ir tu jį radai. Mano asmenyje. Man buvo malonu.
- Ačiū tau. - Dar kai kas.
Verslo studijas baigiau ne tam, kad prekiaučiau narkotikais.
O kas čia kalba apie narkotikus?
Paimk ginklą. Nunešk siuntą. Tai viskas, ko prašau.
Juk ne per daug?
Kodėl man nieko nesakei?
Galėjai man pasakyti. Viską.
Galbūt.
O gal ir ne.
Kas nutiko liepos 4-ąją?
Sam man paskambino. Norėjo pakalbėti.
Sakė, jei neateisiu pas ją, ji ateis pas mane, į vakarėlį.
Mačiau ją prie parko.
Autobusų stotelėje. Nemanau, kad ji mane matė.
Aš išsigandęs sprukau.
Maniau, kad ji parašė Rigan apie romaną.
Maniau, ji kalbės apie santykius. Bet jutau, kad kažkas buvo ne taip.
Ji buvo išsigandusi. Ir gal pasirodžiau jai panašus į atsakingą suaugusįjį,
kuriuo galėjo pasitikėti.
Iš Džo Jengo dirbtuvės buvo pavogti juodieji milteliai.
Jie - pavojingi, ir jų pavogta daug.
Manome, kad Nikolas Makėjus gamino sprogmenį.
Taip. Vaikinukas sakė tą patį.
- Kas? - Vaikinukas. Vaisbargeris.
Mus kartu atvedė.
Tu. Ką žinai apie bombą?
- Aš ją mačiau. - Jis ją nupiešė.
Ir manau, kad žinau, kur jie ją padės.
Gauk suėmimo orderį Eimoriui Guldui už pasikėsinimą nužudyti.
Pas mus Viljamas Hamiltonas-Svynis. Jis tau duos visą medžiagą.
Jis gyvas?
Aš jį apkabinsiu, bliamba.
Tu važiuosi su manim. Pakeliui išklosi viską, ką žinai.
Visų pirma, kur mes važiuojam?
- Gerai. Puiku. - Eime.
Pone, gavome įspėjimą dėl sprogmens. NJP siunčia komandą. Tai panašu į tiesą.
Neabejoju.
Palauk penkias minutes, paskui skelbk pavojų.
- Pone? - Man nepatinka minios.
Visi ramiai leiskitės laiptais
link išėjimo iš pastato.
Evakuojame pastatą atsargumo dėlei.
Likite ramūs.
Nesustokite, žmonės, nelikite aikštėje. Ačiū.
Savo saugumo labui eikite į kitą gatvės pusę.
Guldas išėjo iš pastato.
Pastatas apieškomas, aukštas po aukšto,
pradedant nuo viršaus, kur jo kabinetas.
Lik mašinoje.
Ką? Ne. Leiskit man padėti.
Sam gali mirti, nes ji stengėsi kažko imtis.
Aš noriu padaryti tai dėl jos.
Išprotėjai?
Be to, tu - dar vaikas, aš tavim nepasitikiu.
Lik mašinoje, antraip sulaikysiu tave.
Ar aš dar nesulaikytas?
Aš dar nežinau, ką su tavim daryt.
Eikite į kitą gatvės pusę.
- Ten niekam negalima. - Paleisk.
- Pala, ko tau ten? - Nusipirkt prezervatyvą.
Kurgi ne.
Eik šikt. Nešiau tėčiui sumuštinį. Štai jis.
Tėti, labas!
Apsauga! Mes...
Grįžkit…
Bliamba.
Ei, palauk!
Šūdas.
Bilas dingo, o dabar dar ir bomba? Kas vyksta?
- Nežinau. - Negali būti. Tu visada žinai.
Bilai? Brangusis.
Rigan, tu jį radai. Kaip nuostabu.
- Tai jis mus rado. - Viljamai.
- Viljamai, kodėl grįžai? - Dėl jo.
Labas. Aš gyvas.
Spėju, neįvertinai mano noro gyventi.
Be to, pamiršai, kad esu puikus plaukikas.
Nenutuokiu, ką čia šneki.
Matai, mes radom tavo bylas.
Mes viską žinom.
Apie Nikį, padegimus, gaisro dekretą. „Liberty Heights“.
Tu sėsi už grotų.
Kaip drįsti čia brautis su tokiais neįtikėtinais kaltinimais?
Jis nesibrovė. Jis atėjo su manim, pakviestas.
Į savo namus.
Viljamas surinko labai įtikinamus tavo nusikaltimų įrodymus, Eimori.
Gaila, kad nepaklausiau jo anksčiau,
nebūtumėme praradę tiek daug laiko kaip šeima.
Ir ta vargšė mergina dabar nekovotų dėl savo gyvybės.
- Kokia mergina? - Kuri buvo pašauta parke.
Viljamas kažką paisto, jog aš prie to prisidėjęs.
- Viskas baigta. - Bilai, ką tu kalbi?
Ar neaišku? Viljamas visad troško manimi atsikratyti.
Užtruko 15 metų, tačiau pagaliau pavyko.
Bent jau iš šeimos išvyti.
Pažiūrėsim, kas bus su verslu.
Eimori, neabejoju, kad giliai paieškoję,
rasim, jog ir prie tų nusikaltimų būsi prisidėjęs.
Pažiūrėkite, kokia grėsminga komanda.
Nusižliumbusi besiskirianti žmona, kretantis patriarchas ir narkomanas sūnus.
Neminint Didžiojo Amerikos rašytojo.
Savo pagieža manęs nebeįskaudinsite, pone Guldai.
Piktadarys paprastai netenka galios, kai jo sąmokslas atskleistas.
Merseris norėjo pasakyti: „Išsikrušk, Eimori“.
Žinot, ką? Šiknon jį. Šiknon jus visus!
Kenčiau jus dešimtmečiais, o dabar...
jums teks apsieiti be manęs.
- Ne. - Viljamai!
39 AUKŠTAS
12 AUKŠTAS
Esdži!
Lorein, kur tu?
Lorein!
- Viljamai, nieko jam nedaryk. - Liaukis, Viljamai, prašau.
Man nusispjaut į Eimorį, bet…
Mums nereikia daugiau bėdų.
Prašau, Viljamai. Viskas bus gerai.
Negalim jo paleisti. Jis išskris privačiu lėktuvu
ir dings kokioj iškrypėlio bičiulio turimoj saloj.
- Negaliu patikėti. - Ne, gerai!
Matai, už tavo nusikaltimus moka kiti.
Visi, išskyrus tave.
Reikia pagalbos, pone?
Ne, Matesai. Palik mus.
Pone Guldai.
- Šalin. - Ką darai?
O, varge...
Viskas gerai.
Rigan, kviesk greitąją. Greičiau, greitąją!
Viskas bus gerai. Laikykis.
Eime.
Žiūrėk į mane. Atsipalaiduok.
Sveiki, atsiųskite greitąją. Žmogui smogta peiliu.
Viskas bus gerai.
Čarli.
- Labas. - Pavėlavai, Čarli.
Ne. Netiesa. Kol nesprogo, turim laiko.
Girdi? Turim kažką daryti. Tu čia. Padėsi man.
- Aš čia tam, kad mirčiau. - Ką? Kodėl?
Mėginau sutrukdyti, bet negaliu.
Aš nebežinau, kas aš.
Gal niekad nebuvau gera.
Nors turėjau turėt bent krislą gėrio.
Esu tiek daug padariusi, Čarli.
Blogų dalykų. Ir kam?
- Kad padėtume žmonėms? Kam mes padėjom? - Viskas bus gerai, girdi?
Mes apsigavom. Nikis moka įtaigiai kalbėti.
Dabar žinai tiesą. Vadinasi, esi laisva, kaip aš ir Sam.
Sam nėra laisva, Čarli.
- Nežinia, ar Sam iš viso gyvens. - Tu gali tai, ko Sam negalėjo.
Tu gali tai sustabdyti. Mes kartu.
Žinau, kad bomba yra kažkur čia. Manau, tu žinai.
Jei pasakysi, galėsim užbaigti tai, ką pradėjo Sam.
Ji nenorėjo, kad nukentėtų žmonės, ir aš žinau, kad ir tu nenori.
Lorein, aš jų negaliu išgelbėt, o tu gali.
- Sakiau, kad nėra laiko. - Kur ji?
- Čarli, stok. Ką darai? - Kur ji? Lorein, kur ji?
Ji čia, žemiau.
Nikis su vyrukais įsidarbino langų valytojais.
Čarli, stok.
Liaukis. Ką darai? Čarli!
Čarli, stok! Stok! Ką tu darai?
Čarli, ne! Ji per toli!
Čarli, stok! Prašau! Tu nukrisi. Neversk manęs to matyti.
Čarli, prašau! Nėra laiko! Paklausyk manęs!
Labas, Čarli. Kai kas atsitiko.
Čarli!
Ne!
Kas čia vyksta, po galais?
Kiek tai truks?
Kodėl generatoriai neįsijungia?
Meistrai dirba, kiek tik gali.
Ką? Stok!
Laikykis, mergyt. Neleisiu tau taip išeit.
Prašau! Išleiskite mane!