ЗА КНИЖКОЮ ҐАРТА РІСКА ГОЛЛБЕРҐА
МІСТО У ВОГНІ
Я його всюди шукала.
Вибач, але ти всюди шукала
«Ієрархії зради й банкрутства» Шарля Форієра?
- Фур'є. - Фур'є.
Автор багатьох революційних ідей,
а ще збіса дотепний.
«Фур'є пропонує їдку критику цивілізації,
яка надто регулює сексуальні контакти
і дозволяє фінансовому сектору експлуатувати громадськість».
Звучить дуже смішно.
Ти ніколи про нього не згадувала.
- Це не для мене. На подарунок. - Кльово.
А кому?
Іґґі.
З «Краю тисячі танців».
Його справжнє ім'я - Нікі,
і я розказую, бо ти з ним познайомишся на Новий рік.
Він влаштовує в себе вечірку.
Це сквот у Чайнатауні.
Дуже брудний, але класний.
У нього на диво багато можна навчитися.
Він типу грав у Ex Post Facto.
То він для тебе легенда?
Головне, щоб він про це не знав.
Знайомлячись зі своїми героями,
вдавай, що тобі на них насрати.
А я думав, краще з ними не знайомитись.
А тобі явно небайдуже,
раз ти купуєш йому подарунок, тому...
Я купую йому книжку.
Я купую людям книжки, Чарльзе.
Дарую знання.
Мені ти книжок не купувала.
Я куплю.
Точно куплю.
«Вельвет»?
ДОН ФРІМАН
Це про ведмедика, який губить ґудзик.
Ти будеш у захваті.
- Сказала б усміхнутись. - Ти б не захотів.
Я фотографувала не тебе.
А той стріт-арт.
Зупини джентрифікацію. Врятуй наше місто.
- Маю запитання. - Так?
Чому ми пробуємо врятувати те, що активно спалюємо?
Щоб виправити світ, його слід спалити.
Ти ж чув Нікі.
Не знаю.
Я не розумію, що він говорить.
Краще, ніж тюрма чи життя у Соловому фургоні.
Ми помагаємо Нікі з місією, а він про нас дбає.
Чувак у костюмі щомісяця закидає
конверт з готівкою в нашу скриньку. Стараюся про це не думати.
Стоп, за те місце платять?
Так, у нас туалети зі зливом. Ти б зайшов у Сі-сквот.
Хочу пісяти. Ми своє відстояли.
Викинь з десяток флаєрів.
Нікі нічого не запідозрить
і подумає, що ми хоч кількох переконали.
За двадцятку подрочу. З головою - п'ятдесят.
Друге.
Добре. Але спершу готівка.
ОДИН РІК
ФОТОГРАФУЮЧИ МІСЦЕ КАТАСТРОФИ 9-11
РОЗШУКУЄТЬСЯ ЧАРЛЬЗ ВАЙЗБЕРҐЕР
- Треба йти. - Тебе арештовано, феє.
- Що за чорт, Чарлі? - Ходімо.
Гівняно.
Поліція!
За ним!
Чорт.
Вибачте!
Я ж сказав: тебе арештовано.
ПИШНІ КРАЛІ
Надіюся, щось важливе.
Вибачте, невдалий час?
Я ж згадував про прийом.
То у вас зайняті руки.
Скажіть, будь ласка, чи знайшли щось на записі з камери в гуртожитку?
Його видно лише зі спини. Високий, елегантний, як і казала Пандолюбка.
Але дзвоню з іншого приводу.
Вас викликає Вільям Гамільтон-Свіні.
Власник піджака, у якому був містер Ґудмен
у ніч, коли стріляли в Саманту.
Один з тих самих Гамільтонів-Свіні.
Добре, попроси його затриматись.
Він нікуди не йде. Його затримали за домагання.
Спробував утекти. Містер Ґудмен лишив вашу візитку в його штанах,
і тепер він вважає вас своїм у нашому відділку.
Ого. Ясно.
Ал, ти на дзвінку?
Скоро буду.
Мусив переговорити, щоб зосередитись.
Мені важко.
- Моя мама не схвалила б. - Ти зараз про маму думаєш?
Алі, мама хоче внуків. Вона не питатиме, звідки вони.
Вілле, не можу знайти твій світшот. Не можеш одягнути футболку?
Ні, хочу світшот.
Привіт, Стю. Буду о десятій. Везу дітей у табір.
Добре, бо я побачив факс, який не мав бачити.
- І ви теж захочете його побачити. - Що там?
Вам краще знати.
Кладу його в шухляду свого столу.
Добре, дякую. Па-па.
Гаразд, дякую.
Ти! Я тебе бачу.
Як я вже казала,
якщо вас нема у списку відвідувачів,
- то я вас не пущу. - Знаю, але я прийшов з миром.
- Твоє лице не викликає довіри. Геть. - Добре. Вибачте.
- Музика не заважає? - Ні.
Головне, щоб їй від неї стало краще. І вам.
Іду по каву. Вам узяти?
Дуже дякую, містере Янґ.
- З вершками й цукром? - Так.
Ви репортер?
- Мені викликати охорону? - Ні.
- Алло. - Де ти?
- Їду в офіс.
- Як і я. - Краще їдь сюди.
- Є проблема. - Яка проблема?
- Їдь сюди якнайшвидше. - Що таке?
Ріґан, мені не по дорозі.
Ідеться про Вілла. Це серйозно, Кіт.
Зв'язок пропадає. Добре, скоро буду.
Людина, до якої я приходив, уже виписалась.
Може, віддасте квіти тому, до кого прийшли ви?
Маргаритки - її улюблені. Як знали.
Він вийшов.
- Простеж за ним. - Добре.
Без кучерів тебе ніхто не впізнає.
Хіба за багатьма іншими прикметами.
- Наприклад, за обличчям. - Усе. Оціни.
Шедевр готовий.
Що не так? Тобі личить.
Така стрижка не для кожного, а в тебе гарний череп.
Я не через стрижку. Просто це не помагає.
Тоді що?
Що я накоїв? Я в розшуку.
Сем досі в комі. Я не знаю, хто її застрелив.
А ще мене вмовили підірвати будівлю.
- Тепер я терорист. - Усе нормально.
Маю погане передчуття.
Ти не єдиний, у кого з'являлися такі думки.
Так буває, коли вириваєшся
зі звичайного світу й починаєш жити тут.
Що тут в біса таке? Це моя машинка?
- Це ж моя машинка. - Гей! Легше з ним.
Та ми й так були до нього поблажливі.
- Перестань! - Тебе ніхто не питав, Сол.
Ми потрібні Чарлі. Він у розшуку. Ми бачили плакати.
Що? То йому не можна тут лишатись.
Нікі, він приверне увагу. Зістригти його кучері недостатньо.
Пророк, ти тут у безпеці. Ми своїх захищаємо.
А зрадникам мстимося.
То ви співмешканець.
Він і незнайомцям це каже?
Думав, що тільки мамі. Репутація мене випереджає.
Ваша залежність - точно.
Але домагання? Це щось нове.
Розслабтеся. Я не збирався доводити все до кінця.
Хотів просто забрати гроші й утекти.
Який гідний учинок. Знаєте, Мерсер - хороший хлопець.
- Думав, у нього кращий смак. - Так,
я вже давно йому про це торочу.
Він надто хороший для цього світу. І хвилини за ґратами не витримає.
А ви?
Тому я і надіюся на ваше співчуття.
Як ви й казали, це моє перше правопорушення,
і я просто намагаюся зрозуміти, чи варто
цьому чудовому відділку витрачати всі свої ресурси,
щоб мене засудити.
Авжеж. Тюрма може піти вам на користь.
Ніщо не помагає кинути наркоту краще, ніж камера.
Я живу в майстерні,
щоб Мерсер усього цього не бачив.
Детективе, непоступливість, дурна пиха, жахливі рішення - це моє,
але не проституція.
Гаразд.
Припустимо, що ми знімемо з вас звинувачення,
переконаємо копа під прикриттям, що ви просто товариський,
але що ви зробите для мене? І Мерсера?
Підете на реабілітацію? У групу підтримки?
- Допоможу вам зі справою? - Даруйте?
Я довго витріщався на цю стіну,
чекаючи на вас.
І на ці зачіпки.
Це ж справа дівчини, в яку стріляли в Центральному парку.
- Яку знайшов Мерсер. - Так.
Ви вже зрозуміли, що це я?
Біллі Трипаличка.
Я думав, що ви якийсь художник.
Усебічно талановитий.
Я був у гурті, а тоді пішов.
Я мусив піти. Я оступився.
Наш гітарист передозувався й умер,
а я не хотів грати без нього.
Власне, не міг. Тому...
Я був не набагато нормальніший за нього.
Тому я пішов.
Це її альбом?
Вона була на цьому концерті?
- Ого. Це вона? Саманта? - Так.
Не знаю ніяких Самант. Може, у неї є псевдонім?
Я не в курсі.
- Так. - Ви всіх фанів знаєте на ім'я?
Не повірите, але я теж був на цьому шоу,
а після того зустрів у клубі цього малого.
Він нюхав кокаїн з солістом.
«Соліст» - це трохи натяжка. Моя караоке-версія.
Зве себе Нікі Хаос.
Цей малий казав, що...
що збирається з кимось зустрітись.
Мабуть, Сем або Саманта. Якщо чесно, не пам'ятаю.
Але він казав, що вона письменниця
і писала щось про мене й Нікі.
Гляньте.
Ми шукаємо малого.
Чарльз Вайзберґер.
Чесно, може, він щось і знає,
але на вбивцю не схожий.
Я поки що просканував лише частину,
але вона багато про вас пише.
Вам не здається дивним, що ця дівчина Саманта
одержима мною і моїм гуртом,
і в неї стріляють навпроти будинку мого тата?
А знаходить її ваш хлопець.
Він не мав бути на тій вечірці.
Не знаю, що він вам казав,
але його не кликали,
а мене не чекали.
Бо я не говорив з рідними вже більше п'ятнадцяти років.
Усе зійшло на пси після смерті матері.
Але, очевидно, що все якось пов'язано.
Ви йому сказали?
Я ж не знав, що з вас буде стільки користі.
Добре.
Їдьте додому. Прийміть душ. Щось з'їжте.
Я зніму звинувачення.
Якщо щось спаде на думку - дзвоніть.
Можна це взяти?
Так, це копії.
Коли з'ясуємо, хто пов'язаний з Самантою,
знайдемо того, хто стріляв.
Привіт, що сталося?
Іди зі мною.
Клавіші "І" немає.
Придбаємо нову?
- Тому ти мене покликала? - Записка. Записка від неї.
«Він тобі бреше». Замість «і» були одинички.
Точно?
Я ту записку ніколи не забуду.
В1Н ТОБ1 БРЕШЕ.
Вона казала, що то не вона. Я не повірив.
Чорт.
Він знав про твій роман, Кіт. Як Вілл дізнався про неї?
Не знаю.
Не знаю. Я завжди був обережний.
Я старався.
Ми не ходили туди, де нас могли побачити.
Вона не приходила до нас. Хіба що... Один раз.
Стій тут.
Вона заходила у квартиру раз.
Гей. Що я казав?
А що ти зробиш? Покараєш мене?
- О боже, Кіт. - Я не хотів, щоб вона заходила,
нічого не сталося, а вдома нікого не було.
Вибач. Просто дивно почуваюсь.
Принаймні ти так думав. Віллові 12 років. У нього є ключ!
Це багато пояснює.
Пробач. Я не мав наміру...
- Нахер твої наміри. - Що ти хочеш?
- Щоб я пішов? - Щоб ти вмер.
- Це неправда. - Дуже хочу. Але ти потрібен мені живий,
бо ти батько моїх дітей, і вони тебе люблять.
Їм і без того боляче.
КРАЙ ТИСЯЧІ ТАНЦІВ
Доведеться розбиратися і його читати.
Це вже ти сам. Я не фанатка коміксів.
- Ніколи не знаю, куди дивитись. - Ти дуже помічна.
Детективе, на секунду.
ОГЛЯД МОТЛОХУ ГРАФІТІ
ЯК ЩЕ НАМАХАТИ ЧОЛОВІКА
Ґлорія Фен була на схід від Бовері,
коли наркотики почали діяти.
Номери вулиць обернулися на букви,
а таксі, пролітаючи повз неї, раптом стали вишукано жовті,
і фари здавалися вкрапленнями молока у неміцному чаї дня.
Чи помічав це Брудний Пол,
величезні руки якого крутили кермо білого фургона,
а світшот «Рейнджерс» напинався від м'язів, я не знала.
Пайпер як завжди висунула голову з вікна.
Як щасливе цуценя, вона заплющила очі й усміхалася,
а вітер розвівав її волосся.
Іґґі трохи ковбасило.
Здається, він був в екстазі не через ужиті речовини,
а через збудження від самого життя
і можливості накапостити.
Що я можу сказати про Ч?
Йому, може, і бракує досвіду, але він компенсує ентузіазмом.
Ти показуєш йому якийсь гарний будинок чи дерево, і для нього
це буде найкрутіший будинок чи дерево в житті.
Коли ти розповідаєш йому будь-яку історію, він сяє, як канделябр.
Сьогодні дуже красивий клерк з'явився на порозі
розбитого палацу Іґґі.
Він прийшов доставити посилку,
але доля змусила його передати її мені в руки.
Коли він віз мене в центр, я відсторонилася й глянула на себе
у житті, яке так відрізнялося від того, яке я завжди хотіла.
Поки записувала свій номер на його зап'ясті,
то побачила себе його очима, і такий погляд мені сподобався.
КРАЙ ТИСЯЧІ ТАНЦІВ
КЛЕРК
Треба більше канцелярських кнопок!
ЧІЧАРО
Привіт.
Вибач. Я не можу.
Добре.
Я думала, що тобі подобаюсь.
Подобаєшся. Ти дуже хороша.
На цьому етапі я вважаю тебе одною з найкращих подруг.
Без образ Мікі Саллівану, але...
Але в тебе була лише одна подруга, і тепер вона в комі.
Хоча я фактично не хлопець Сем
і хоч я навіть не знаю, чи є в неї до мене почуття,
але віддавати своє серце чи ділити ще щось з іншою
здається мені зрадою. Я просто...
Не можу.
Я мушу вірити, що вона вийде з коми й...
І я вернуся до неї, тому...
Так.
Лоррейн.
Моє справжнє ім'я.
Сьогодні мер Майкл Блумберґ...
Джин з...
лимоном.
...ініціатива частково відповідальна...
Пожежа в Бронксі,
про яку ми розповідали кілька тижнів тому. Розслідувачі...
Красиво.
...пов'язували цей підпал з іншими пожежами за минулі місяці,
а сьогодні поліція й Департамент безпеки повідомили,
що пожежу спричинив саморобний вибуховий пристрій.
ТЕРМІНОВІ НОВИНИ
ПОЖЕЖА У БРОНКСІ ПОТЕНЦІЙНА ТЕРОРИСТИЧНА АТАКА
...смертельних біологічних чи хімічних речовин виявлено не було,
але Департамент нацбезпеки не готовий виключити...
Коли ти знайшов дівчину, то нікого навколо не бачив?
Я вже не можу.
Тобі було байдуже, що зі мною сталося, а тепер тільки про це торочиш.
Тоді я не знав, що вона фанатка Ex Post Facto.
І річ не в самолюбстві.
Ми продали небагато платівок.
Одна з них була в неї. І вона прийшла на Ex Nihilo, а тоді зникла.
Вона пішла посидіти в парку навпроти татового дому,
де ти її знайшов. З кулею в лобі.
Може, Нікі знає відповідь
чи принаймні правильні запитання.
А мої запитання?
Як так сталося, що тебе арештували за проституцію?
Сядь і поговори зі мною.
Мерсере.
Я просто намагаюся працювати.
Це й так важко, коли самостійно злазиш з героїну.
Я довго чекав, коли ти почнеш творити,
і готовий почекати ще.
- Я йому подзвонив. - Надворі стоїть машина з речами.
Вільяме, я везу тебе в аеропорт.
Заклад у Флориді погодився очистити твій організм.
Потім 28 днів лікування залежності. То що, їдемо?
- Ні. - Ні. Треба спішити, там затори.
Я нікуди не поїду. Я дуже вдячний, але не можу.
- Мушу розгребти це лайно. - Вілле,
ти не впораєшся з залежністю самотужки.
Я не про це!
Я про дівчину в парку.
Поліція не знає, що з нею сталось.
Про яку дівчину мова?
Дівчину в Центральному парку.
Перепрошую. Вільям тепер розв'язує злочини?
Ні. Він замінює одну залежність іншою.
Мерсере, ця дівчина якось з нами пов'язана.
Не знаю як. Не знаю чому. Але чомусь мені здається,
що лише я зумію з цим гівном розібратися.
- Я просто мушу. - Вільяме, прошу.
Їдь зі мною. Машина...
Мерсере.
Хоч скажи, куди ти йдеш?
Найкращих чоловіків часто найважче любити.
Хотів би я, щоб це кліше не було правдиве, але це так.
Смачно, Ес-Джі. Краще, ніж те, що ти готуєш зазвичай.
Гей! Мамин брудний рис. Він чудовий.
Що сталося з фотоапаратом Сем?
Що?
Я собі думав. Він зник прямо перед тим, як у неї стріляли.
Може, це неспроста.
Коли я спитав, вона дивно зреагувала, тому...
- Як дивно? - Уникала відповіді.
Сказала мало, майже нічого насправді.
Вона ніколи не розлучалася з цим фотоапаратом.
Вона б його шукала. Розпитувала б, чи ви його бачили.
- Вона нічого про це не казала? - Ні.
Він просто десь зник.
Розслабся, малий. У Ніко все під контролем.
Власне, у нас є підозрюваний.
Можеш сам його запитати.
- Йоу. - Нікі, то це правда?
Вибач, малий. Мушу бігти.
- Куди ти? Піти з тобою? - Ні, ні. Соло-місія.
Не переживай. Я ненадовго.
- Бувай. - Ага.
Поможи мені помити посуд, Чарлі, і я поможу шукати фотоапарат Сем.
Містере Ґулд. Викликали?
Так.
Дякую, що прийшов.
Скажи, Ніколасе, ти знав, що я ріс сиротою?
Ні. Я чув від вас хіба що кілька слів.
Для дитини рости без батьків -
це особливий масштаб убозтва.
Який трохи розв'язує...
тобі руки.
Розв'язує руки для чого?
Щоб робити все необхідне.
Хочу, щоб ти зрозумів, як я гарував, аби досягти того, що досяг.
Я побудував для себе й сестри життя, якого ми завжди прагнули.
І я не дозволю якомусь безмозкому панку
- підірвати мої життєві плани. - Стійте.
- Ви про останню пожежу? - Департамент національної безпеки
- вважає, що терористи на 175-й... - Терористи?
Саме так.
Мої джерела в пожежній службі Нью-Йорка твердять,
що будівлю підірвали бомбою.
Так, бомбою.
- З дуже небезпечного чорного пороху. - Це було дуже ефективно.
- Та ще й красиво. - Так.
- Ви б бачили це полум'я... - Це було дуже тупо, от і все.
Ви ж казали:
«Більше різноманіття. Ніби це справа рук різних людей».
- А тепер ви... - Це було погане рішення.
Ти надто нестриманий.
Ставимо крапку.
Але ж нам потрібні гроші. Від мене залежать люди.
Треба було раніше думати.
Тоді я розкажу копам усе, що знаю.
Про пожежі?
- Тебе ж затримають. - Ні, ні.
Про дівчину.
Так. Про ту, в яку стріляли в парку.
Яка спала з вашим кур'єром.
Вам це, мабуть, не подобалось.
- Настільки, щоб я в неї стріляв? - Самі ж казали.
Що зробите все необхідне.
А вона могла щось зіпсувати.
Вам такого не треба.
Запевняю, Нікі, якби стріляв я, то людина точно б умерла.
Ці кнопки - адреси контактів Саманти.
Що помітно?
Усі здебільшого в Брукліні.
- Один на Лонґ-Айленді. Чарлі? - Що лишається?
Оця точка. Хто це?
Це адреса Кіта Лемплайтера,
директора «Лемплайтер Капітал і Асошієтс».
- Чому ім'я мені знайоме? - Бо наш свідок Мерсер Ґудмен
був на вечірці до Дня незалежності у Гамільтонів-Свіні.
На яку його запросила Ріґан Гамільтон-Свіні-Лемплайтер,
- Кітова дружина. - Він був на вечірці?
Був запрошений, але в списку швейцара, який ми роздобули, зазначено...
СПИСОК ГОСТЕЙ ЛЕМПЛАЙТЕР КІТ
...що він не прийшов.
Самантин улюблений гурт виступає в місті.
Охоронець у клубі каже, що вона поїхала на якусь зустріч у центрі.
Вона їде й сидить отут, навпроти входу на вечірку.
Думаєш, зустрічалася з Лемплайтером?
Звідки вона його знає?
У гуртожиток приходив старший чоловік.
На позір багатий.
Тут вона пише про «клерка»,
який якось прийшов і підвіз її у центр.
Єдина згадка, що вона виїжджала далі 14-ї вулиці.
Уважно глянь на кадр з гуртожитку.
Це Кіт «Клерк» Лемплайтер.
КЛЕРК
- Дякую! - Прошу.
Що скажеш? Візьмемо баранців на вагу кожного?
І содову завбільшки з голову.
Ого, жарт.
Хороший знак. Мій малий десь у тебе всередині.
Не розумію, що ми тут робимо.
Коли ти забрав мене з табору, я подумав, що сталося щось погане.
Просто хочу сходити на «Форсаж» з сином.
Точніше «Форсаж 2».
Знайди нам місця. А я все куплю.
- І так пустий зал. - Іди.
Я люблю хороші місця. Обери, щоб я пишався.
Хлопці... Мені не потрібні проблеми.
Зачекайте.
Гей! Я тут з сином!
Цить, бо він буде наступний.
Спершу ти трахнув Сем.
А тоді ще й нас.
Нас сьогодні звільнили.
Не маємо, як сплачувати рахунки.
Забирайте.
Дякую.
О, бл...
Не чіпайте!
Тату.
Гей.
Нічого.
Угу. Ну, я їм подзвоню.
Це не біда.
Ну, що скажете?
Факс, який я перехопив?
Ти ж маєш бути на дзвінку й нотувати?
Bluetooth. Шик, скажіть? Факс.
Я забула. Пробач, відволіклася.
Привіт, це я.
Привіт, Матесе.
Передаси телефон татові?
Вибач, Ріґан, але це не найкращий момент.
Матесе, інколи мій голос підвищується на кінець речення,
але насправді це не запитання.
Негайно дай телефон батькові.
Сер, це Ріґан. Щось термінове.
Дякую.
- Привіт, донечко. - Татку, як ти?
Нормально. Багато запитань від адвокатів.
Завтра пообідаємо. Хочу все почути,
але я дивлюся на щось таке, що, можливо, міг би пояснити ти.
Так.
У мене тут повідомлення з мерії. Адресоване Еморі.
Виявляється, заявку «Гамільтон-Свіні Ґруп»
на відчуження заморожено на час розслідування.
Зачекай.
Відчуження.
Це брудна тактика, до якої вдаються бандюки й мафіозі,
щоб вижити працьовитих людей з їхніх домівок
і не платити їм заслужені гроші.
Мій батько ніколи не падав так низько, і я завжди керувався його прикладом.
Так я і подумала. То
як нам дізнатися більше, не запитуючи Еморі?
У мене ще є друзі в офісі Джуліані.
З'ясую, з чим ми маємо справу.
Мер тепер Блумберґ, тату. Але так, у тебе всюди друзі.
Перешлю тобі повідомлення. Стій біля факсу,
щоб до нього не добралися руки Матеса.
Негайно.
- Так. Люблю тебе, татку. Па-па. - І я тебе люблю.
- Вітаю, офіцери. - У вас усюди жучки?
Чи в мене такий поганий костюм?
Мій помічник знає свою роботу.
Послухайте, я радо проведу вас у юридичний відділ.
Вони займаються запитами у справі мого батька.
Мова не про вашого тата. А про чоловіка.
Так. Ми прийшли поговорити з ним, але він сьогодні не тут.
Я не знала.
- Ви працюєте в одній будівлі. - Але не в одній компанії.
І ми живемо окремо.
Мене ніхто не інформує, коли він приходить і йде.
Чули про дівчину в Центральному парку?
Так, а що таке?
Дівчина друкувала журнал, на який був підписаний ваш чоловік.
І там ми знайшли натяк на їхню зустріч. Початок стосунків.
- Чоловік був з вами четвертого липня? - Ні, ми не разом.
Але його запросили на вашу вечірку?
Він прийшов?
Мені здається, що ви ставите мені запитання,
на які вже маєте відповіді.
Упіймали.
Відійдемо від сценарію і запитаємо вас те, що ми не знаємо.
Про ваше розлучення.
Через зраду?
Дівчина в парку - першокурсниця.
Справді...
Кіт не ідеал, але він нізащо не...
Хто зініціював розлучення?
- Я. - Як це сприйняв ваш колишній?
- Не дуже. - У вас удома є зброя?
З усією повагою до бравих офіцерів та офіцерок,
але ви не можете говорити з місіс Гамільтон-Свіні без адвоката.
Далі по коридору їх добрий десяток. Обирайте.
Моя племінниця надто ввічлива, тож дозвольте мені. Це дуже недоречно.
Вона не була проти.
Прошу. Я проведу вас до адвокатів.
Далі по коридору. Гарний костюм.
Хто дизайнер?
Стю.
Зв'яжи мене з Кітом.
У вас зараз зустріч. Усі чекають у конференц-залі.
Добре.
Сем любить книжки. Не лише читати, а справжні паперові книжки.
Вона казала, що хоче парфуми із запахом старого видання Рембо.
Власне...
ІЛЮМІНАЦІЇ РЕМБО
Непогано.
Фотоапарата нема. Тут нічого нема.
Боже.
Я скучав за Сем, коли був покараний.
Життя без неї мене вбивало... А це просто...
Це значно гірше.
Сем тримала деякі речі у ванній. Піду гляну.
Добре.
- Крикни, якщо щось знайдеш. - Угу.
ІЄРАРХІЯ ЗРАДИ Й БАНКРУТСТВА
ЧАРЛЬЗ ФУР'Є
НА ВИПАДОК ПЕРЕДЧАСНОЇ СМЕРТІ ҐЛОРІЇ ФЕН
«Вісім, три. Вісім, три. Вісім, три».
Вісімдесят три.
«Зазирни за коня».
Зазирни за коня.
Де кінь? Що за кінь?
СКАЖЕНИЙ КІНЬ
ГЕНРІ МІЛЛЕР ТРОПІК РАКА
РУДИЙ ПОНІ ДЖОН СТЕЙНБЕК
МУСТАНГ ПРОДАЖ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ
Пророк, ану спускайся.
Уже біжу.
Що за хрінь?
Так. Новий план.
Я не хотів кусати руку, яка нас годує,
але рука стиснулася в кулак.
Тому пора її нахер підірвати.
- Я готовий. - Соломоне Ґранджі, ви, сер,
перевершили самого себе.
Де Чарлі?
Синку. Усе нормально.
То просто грабіжники.
У нас усе добре.
Заблокую картки, до губи прикладу лід. Ніби нічого не сталось.
Цього б не сталося, якби ти пішов на роботу, а не намагався
бути найкращим на світі татом.
Я таки хотів трохи до тебе піддобритися.
Бо знаю, що тебе підвів.
Вілле...
Ми з мамою знаємо, що ти побачив те,
що не мав бачити.
Мене з молодою жінкою.
Я забув свій лакросівський світшот.
Мама сказала його взяти, і я пообіцяв, але забув.
Тому вернувся, нікому нічого не сказавши. Я вас чув.
Дякую, що розказав.
На тебе ніхто не сердиться. Ми сердимося на мене. Я серджуся на себе.
Ти лишив записку, і це нормально. Я розумію.
Я просто хочу про це поговорити.
Чому ти так учинив?
Ти більше не любиш маму?
Чому я...
Може, зрозумієш, коли виростеш.
Може, не зрозумієш.
Річ у тім...
я дуже сильно всіх вас підвів.
Дуже сильно. І щиро прошу пробачення.
Це твоя мама.
Якщо з табору дзвонили через Вілла, то я його забрав. Він зі мною.
Сюди приходило двоє полісменів.
Зачекай.
З якого приводу?
По тебе.
Дівчина в парку - ти ж її трахав.
Так.
Вона була першокурсниця.
Я думав, що вона старша.
Старша за кого, дитину?
- Де ти був четвертого липня? - Думаєш, це я її підстрелив?
Ні, але надіюся, що в тебе є алібі.
Ти серйозно?
Авжеж ні. Де б ти взяв пістолет?
Кіт. Скажи чесно. Думаєш, це пов'язано?
Дівчина стояла перед входом на вечірку, на якій ти мав бути.
Нью-Йорк відчувається як містечко, але це надто великий збіг.
Я краще піду.
Зачекай. Я тебе виведу.
Не варто. Ще хтось побачить.
Та ну, Сем. Зачекай.
Зачекай. Вілле.
Синку, тато вдома?
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська