BASERT PÅ BOKA AV GARTH RISK HALLBERG
Jeg har lett overalt etter denne.
Vent, har du lett overalt etter
The Hierarchies of Cuckoldry and Bankruptcy av Charles Forrier?
- Fourier. - Fourier.
Han hadde revolusjonære ideer, men var også innmari morsom.
"Fourier retter skarp kritikk mot en sivilisasjon
som overregulerer kjønnsakten
mens den lar finanssektoren rævpule allmennheten."
Låter hysterisk morsom. Jeg har aldri hørt deg snakke om ham.
- Den er ikke til meg. Den er en gave. - Kult.
Til hvem?
Iggy. Fra De 1000 dansenes land. Han heter egentlig Nicky.
Jeg kan si det fordi du møter ham på nyttårsaften.
Han holder fest hjemme hos seg. Et okkupert hus i Chinatown.
Så skittent, men så gøy.
Og overraskende lærerikt.
Han var på en måte i Ex Post Facto.
- Så han er som en legende for deg? - Ikke at jeg ville latt ham få vite det.
Skal man møte heltene sine, er nøkkelen å late som om man ikke bryr seg om dem.
Trodde nøkkelen var ikke å møte dem.
Og det virker som om du bryr deg, siden du kjøper en gave til ham, så...
Jeg kjøper en bok til ham. Jeg kjøper bøker til folk, Charles.
Jeg gir bort kunnskap.
Du har aldri gitt meg en.
Jeg skal gi deg en.
"Corduroy"?
Den handler om en bjørn som mister en knapp. Du vil elske den.
- Kunne bedt meg om å smile. - Det virket usannsynlig.
Tok ikke bilde av deg. Gatekunsten.
Stopp gentrifiseringen. Redd byen du elsker.
- Jeg har et spørsmål. - Ja?
Hvorfor prøver vi å redde det vi selv brant ned?
Noen ganger må man sette fyr på verden for å fikse den. Du har hørt Nicky.
Jeg vet ikke. Jeg skjønner ikke helt hva han snakker om.
Men bedre enn kretsfengselet eller Sols varebil.
Vi hjelper Nicky, og han tar seg av oss. En fyr i dress dytter en konvolutt
med penger gjennom brevsprekken én gang i måneden. Jeg analyserer det ikke.
Betaler noen for det stedet?
Ja, vi har doer som funker. Du burde dra innom C-Squat en dag.
Apropos det, jeg må tisse. Vi har gjort dette lenge nok.
Kast et dusin flygeblader. Ikke nok til å gjøre Nicky mistenksom,
men nok til at det virker som om vi overtalte folk.
Hei. Tjue for å runke deg. Femti for å suge deg.
Det andre alternativet.
Ok. Men jeg må få pengene først.
1 ÅR
FOTOGRAFERER GROUND ZERO ETTER 11. SEPTEMBER
ETTERLYST CHARLES WEISBARGER
- Vi må dra. - Du er arrestert, Tingeling.
- Hva faen, Charlie? - Vi drar.
Pokker.
Betjent!
Løp! Kom igjen!
Pokker.
- Unnskyld. - Unnskyld!
Som sagt, du er arrestert.
- Dette bør være bra. - Unnskyld, passer det dårlig?
Jeg har den timen jeg tror jeg nevnte.
Så du har virkelig hendene fulle?
Har vi fått identifisert fyren som besøkte studenthjemmet?
Vi ser bare bakhodet hans. Han er høy og velkledd, som pandajenta sa.
Men det er ikke derfor jeg ringer.
William Hamilton-Sweeney spør etter deg.
Han er eieren av dressen Mr. Goodman hadde på seg den kvelden Samantha ble skutt.
- Og han er en Hamilton-Sweeney. - Greit, sørg for at han blir der.
Han skal ingen steder. Han ble anholdt for å ha oppfordret til utukt.
Prøvde å stikke av. Mr. Goodman la visst igjen kortet ditt i buksen hans,
- og nå tror han at han har en venn her. - Jøss. Ok.
Al, snakker du i telefonen?
Nei, jeg kommer snart.
Jeg måtte bli ferdig med det for å konsentrere meg. Dette er vanskelig.
- Moren min hadde ikke likt det. - Nå tenker du på moren din?
Ali, moren din vil ha barnebarn. Hun spør ikke om hvor de kom fra.
Will, jeg finner ikke basketballtrøya di. Kan du bare ha på deg en jævla T-skjorte?
Nei, jeg vil ha trøya.
Stu, jeg kommer innen kl. ti. Barna skal på leir.
Ok, for jeg tror jeg så en faks som jeg ikke skulle se.
- Og du vil også se den. - Hva er det?
Det vet du bedre enn meg. Jeg bare legger den i skuffen din.
Ok, takk. Ha det.
Ok, takk.
Hei, du! Jeg ser deg.
Som sagt, hvis du ikke er på listen over folk som får komme på besøk,
- får du ikke besøke noen. - Jeg vet det, men jeg kommer i fred.
- Jeg stoler ikke på ansiktet ditt. Gå. Nå. - Ok. Unnskyld.
- Er musikken for høy? - Nei da.
Håper den gjør hennes dag lysere. Og din.
- Jeg skal hente kaffe. Vil du ha? - Takk skal du ha, Mr. Yeung.
- Fløte og sukker? - Flott.
Er du reporter?
- Må jeg kontakte vaktene? - Nei.
- Hei. - Hvor er du?
- Jeg var på vei til kontoret.
- Samme her. - Men du må komme hit.
- Det er et problem. - Hva slags problem?
- Bare kom så fort du kan, ok? - Nei. Hva foregår?
- Regan, det er en stor omvei. - Det gjelder Will. Det er alvorlig, Keith.
Mister deg. Dårlig dekning. Men ja, jeg kommer snart.
Personen jeg skulle besøke, har blitt utskrevet alt.
Kanskje den du besøker, vil ha disse?
Prestekrager er favoritten hennes. Hvordan visste du det?
Han drar.
- Følg etter ham. - Skal bli.
Uten krøllene vil ingen gjenkjenne deg.
Bare resten av utseendet mitt.
- Som ansiktet mitt. - Ok. Se på dette.
Mesterverket mitt er ferdig.
Hva er det? Du er søt.
Funker ikke for alle, men hodet ditt har fin fasong.
Det er ikke frisyren. Men den hjelper ikke.
Så hva er det?
Hva har jeg gjort? Jeg er etterlyst.
Sam ligger i koma. Aner ikke hvem som skjøt henne.
Og jeg ble overtalt til å bombe en bygning.
- Så jeg er en bombemann nå. - Hei. Det går bra.
Jeg har bare en dårlig følelse.
Du er ikke den eneste som har tenkt slik.
Det er sånn det føles når du bryter vekk fra den vanlige verden og kommer hit.
Hva i helvete foregår? Er det min hårklipper?
- Det er min hårklipper. - Vær snill mot ham.
Spør du meg, har vi alle vært for snille mot denne gutten.
- Stopp! - Men ingen spurte deg, Sol.
Charlie trenger oss. Han er en rømling, ok? Han er etterlyst.
Hva? Da kan han ikke bli her.
Han tiltrekker for mye oppmerksomhet. Det holder ikke å klippe krøllene.
Nei, du er trygg her, Profet. Og vi beskytter våre egne.
Vi hevner oss på de som trosser oss.
Så du er bofellen.
Sier han det til fremmede også?
Trodde han bare sa det til moren. Du kjenner vel ryktet mitt.
Jeg kjenner til narkotikabruken, men å oppfordre til utukt var nytt.
Slapp av. Jeg skulle ikke egentlig gjøre det.
Jeg skulle bare ta pengene og løpe.
Mye mer hederlig. Mercer virker som en snill fyr.
- Trodde han ville ha bedre smak. - Jeg har lenge prøvd å fortelle ham det.
Han er for god for denne verden. Ville ikke holdt ut i fengsel.
Og det ville du?
Det er derfor jeg prøver å appellere til din indre engel.
Dette er min første forseelse,
og jeg prøver bare å finne ut om det gir mening
for denne flotte politiavdelingen å bruke sine ressurser på å reise tiltale mot meg.
Absolutt. Et fengselsopphold kan være bra for deg.
Brå avvenning i en fengselscelle kan funke veldig bra.
Jeg har bodd på atelieret mitt
og ville ikke at Mercer skulle se alt dette.
Etterforsker, jeg er skyldig i trassighet, hovmod, elendig dømmekraft...
...men ikke prostitusjon.
Greit.
La oss si at jeg kan gjøre noe med siktelsen
og overtale politiagenten om at du bare var vennlig.
Hva vil du gjøre for meg? For Mercer? Sjekke inn på avvenning? Gå på NA-møte?
- Hva om jeg hjelper deg med å løse saken? - Unnskyld?
Jeg har stirret på veggen en stund mens jeg ventet på deg.
Og de prikkene...
Dette handler om jenta som ble skutt i Central Park, ikke sant?
- Hun Mercer fant. - Ja.
Har du funnet ut at dette er meg ennå?
- Billy Three-Sticks. - Jeg trodde du var maler.
Multitalent.
Du skjønner, jeg var i bandet, og så var jeg ikke det.
Jeg måtte gå min vei. Jeg snublet, egentlig.
Gitaristen vår tok en overdose og døde, og jeg ville ikke spille uten ham.
Jeg kunne ikke det. Så...
Jeg var bare litt mindre ødelagt enn han var, så jeg dro.
Er dette hennes album? Og hun var på denne konserten?
- Jøss. Det er henne, ikke sant? Samantha? - Ja.
Jeg kjenner ingen som heter Samantha. Kaller hun seg noe annet?
Ikke som jeg vet om.
- Nei vel. - Vet du hva alle fansen heter?
Jeg var også på denne konserten. Jeg møtte den gutten på klubben etterpå.
Han sniffet kokain med denne fyren. Vokalisten.
"Vokalisten" er å ta litt hardt i. Heller en karaokeversjon av meg.
Kaller seg Nicky Chaos.
Denne gutten nevnte at han skulle dra for å møte noen.
Kan ha vært Sam eller Samantha. Jeg aner ærlig talt ikke.
Men han nevnte at hun var skribent. At hun skrev noe om meg og Nicky.
Her.
Vi letter etter gutten.
Charles Weisbarger.
Han vet kanskje noe, men han virket ikke som en morder.
Jeg har bare skumlest det så langt, men hun skriver mye om dere.
Er det ikke rart at denne jenta, Samantha, som er besatt av meg og bandet mitt,
blir skutt i en park rett overfor huset til faren min?
- Og ble funnet av typen din. - Han skulle ikke være på festen.
Jeg vet ikke hva han sa til deg, men han var ikke invitert.
Og de forventet ikke å se meg.
For jeg har ikke snakket med familien min på over 15 år.
Alt gikk til helvete etter at moren min døde.
Men det er åpenbart en sammenheng her, ikke sant?
- Ringte du ham? - Visste ikke at du ville være så hjelpsom.
Greit.
Dra hjem. Ta en dusj. Spis noe. Jeg tar meg av siktelsen.
Kommer du på noe, så ring meg.
- Kan jeg ta dem? - Ja, de er kopier.
Finner vi ut hvem som er forbindelsen til Samantha,
finner vi den skyldige.
Hei, hva foregår?
Bli med meg.
- L-knappen er borte. - Så vi burde kjøpe en ny en til ham?
- Var det derfor jeg måtte komme? - Brevet fra henne.
"Han lyver for deg." L-en var faktisk et ett-tall.
- Er du sikker? - Jeg husker hvert eneste tastetrykk.
HAN 1YVER FOR DEG.
Hun sa hun ikke skrev det. Jeg trodde henne ikke.
Å, pokker.
Han visste om affæren, Keith. Hvordan visste Will om affæren?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg var alltid forsiktig. Jeg prøvde å være det.
Vi dro ikke steder vi kunne bli sett.
Hun kom aldri til huset. Bortsett fra én gang.
Bli her.
Hun kom til leiligheten én gang.
Hei. Hva sa jeg til deg?
Hva skal du gjøre? Straffe meg?
- Herregud. - Jeg ville ikke at hun skulle bli med opp.
Ingenting skjedde, og ingen var hjemme.
Unnskyld. Det er bare rart her.
Så vidt du visste. Will er 12. Han har nøkkel!
Forklarer mye.
Unnskyld. Jeg mente aldri...
- Faen ta deg og det du mente. - Hva vil du at jeg skal gjøre?
- Vil du at jeg skal dra? - At du skal dø.
- Det mener du ikke. - Jo, men jeg trenger deg i live,
for du er faren til barna mine, og de er glad i deg. De har det vondt nok.
DE 1000 DANSENES LAND
Vi må visst faktisk lese dette.
Du får gjøre det. Jeg liker ikke tegneserier.
- Vet aldri hvor jeg skal se. - Veldig hjelpsomt.
Har du et øyeblikk?
ANMELDELSER AV BILLIGE TING HVORDAN GI MYNDIGHETENE FINGEREN
Gloria Fan var øst for Bowery da dopen begynte å virke.
Gatenumrene ble til bokstaver, og drosjene ble plutselig en vakker gulfarge.
Frontlysene deres var som melkedråper i en svak te.
Hvor mye av dette Dirty Paul observerte,
med enorme hender som fikk rattet til å virke knøttlite,
og med muskler som nesten fikk Rangers- trøya til å revne, visste hun ikke.
Piper stakk hodet ut av vinduet, som vanlig.
Som en lykkelig valp lukket hun øynene og smilte.
Vinden blåste håret hennes bakover.
Men Iggy var gira. Kjenner jeg ham rett, var det ikke ecstasy,
men heller ren ekstase over å være i live og gjøre noe rampete.
Hva kan jeg si om C?
Det han mangler av erfaring, kompenserer han for med entusiasme.
Du kan vise ham en bygning du liker, eller et tre, og for ham
vil det være den kuleste bygningen eller treet han har sett.
Når du forteller ham en historie, lyser ansiktet hans opp som et ildhjul.
I dag står det en ganske vakker soss foran Iggys forfalne palass.
Han skulle levere en pakke, men tilfeldigvis ble han levert til meg.
Han gir meg skyss, og jeg svever over meg selv og ser ned
på et liv som er helt annerledes enn det jeg trodde jeg ville ha.
Jeg skriver ned nummeret mitt på håndleddet hans
og ser meg selv gjennom hans øyne, og jeg liker det jeg ser.
SOSS
Gi meg masse tegnestifter!
Hei.
Hei sann.
Unnskyld. Jeg kan ikke gjøre det.
Ok.
- Jeg trodde du likte meg. - Jeg gjør det. Du er veldig likendes.
Jeg ser på deg som en av bestevennene mine.
Ikke vondt ment mot Mickey Sullivan...
Du har bare én annen venn, og hun ligger i koma.
Selv om jeg teknisk sett ikke er Sams kjæreste,
og selv om jeg ikke vet hva slags følelser hun har for meg,
så vil det å gi hjertet mitt, eller en annen del av kroppen, til en annen
være som å gi opp håpet. Og jeg bare...
Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg må tro at det vil gå bra med henne,
og at jeg finner veien tilbake til henne, så...
Ja.
Lorraine.
Mitt virkelige navn.
- Borgermester Michael Bloomberg... - Tanqueray med...
...en vri.
...at initiativet delvis har skylden for...
Angående brannen i Bronx. Etterforskerne mente først...
Fin vri.
...at den var del av en rekke ildspåsettelser den siste måneden,
men i dag rapporterte NYPD og Sikkerhetsdepartementet
at brannen ble forårsaket av en hjemmelaget bombe.
BRANNEN I BRONX VAR ET MULIG TERRORANGREP
...var ikke et dødelig biologisk eller kjemisk middel,
men Sikkerhetsdepartementet sier de ikke kan utelukke...
Da du fant jenta, var det ingen andre til stede, ikke sant?
Du var ikke nysgjerrig da det skjedde, og nå er det alt du snakker om.
Før jeg visste hun var Ex Post Facto-fan. Det er ikke ment på en selvgod måte.
Vi solgte et begrenset antall plater.
Og hun hadde en. Hun var på Ex Nihilo-konserten, og hun dro.
Hun satt i en park overfor huset til faren min,
og det var der du fant henne. Skutt.
Kanskje Nicky vet svaret. Han vet i hvert fall de rette spørsmålene.
Hva med mine spørsmål? Hvordan ble du arrestert for prostitusjon?
- Kan du sitte stille og snakke med meg? - Mercer.
Jeg prøver bare å jobbe, ok?
Det er vanskelig nok når jeg prøver å avruses på egen hånd.
Jeg har ventet lenge på at du skal skape noe igjen, men det må vente litt til.
- Jeg ringte ham. - Det er en bil utenfor med pakket bagasje.
Jeg tar deg med til flyplassen. En klinikk i Florida sa ja til å avruse deg.
Så 28 dagers avhengighetsterapi. Vi drar nå.
- Nei. - Det er mye trafikk på motorveien.
Jeg skal ingen steder. Jeg setter pris på det, men jeg kan ikke dra.
- Må finne ut av dette. - William,
du kan ikke finne ut av avhengigheten selv.
Jeg snakker ikke om det! Jeg snakker om jenta i parken.
Politiet aner ikke hva som skjedde.
- Hvilken jente? - Jenta som ble skutt i Central Park.
Unnskyld. Løser William forbrytelser nå?
Nei, han bytter ut én avhengighet med en annen.
Mercer, denne jenta er knyttet til oss.
Jeg vet ikke hvordan eller hvorfor. Men av en eller annen grunn
tror jeg at jeg er den eneste som kan finne ut av dette. Ok?
- Jeg må finne ut av det. - William, vær så snill.
Kan du bare bli med meg? Bilen står...
Mercer.
Kan du fortelle meg hvor du skal?
Gode menn er ofte de det er vanskeligst å elske.
Jeg skulle ønske klisjeen ikke var sann, men det er den.
Ganske godt, SG. Bedre enn det vanlige skvipet ditt.
Hei! Min mors dirty rice er utrolig.
Hva skjedde med Sams kamera?
Hva?
Jeg bare tenkte. Hun mistet det rett før hun ble skutt.
Kanskje det er en sammenheng.
Hun oppførte seg rart da jeg spurte om det.
- Hvordan rart? - Unnvikende.
Hun sa ikke stort, eller noe som helst, egentlig.
Men kameraet var som en del av kroppen hennes.
Hun ville ha lett etter det og spurt om dere hadde sett det.
- Sa hun noe om det til dere? - Ingenting.
Hun bare sluttet å ha det med seg.
Slapp av, gutt. Nicky er på saken. Vi har en anelse om hvem som gjorde det.
Kan spørre ham nå.
- Yo. - Nicky, er det sant at du... Du vet.
Beklager. Jeg må stikke.
- Hvor skal du? Skal jeg bli med? - Nei. Solooppdrag.
- Slapp av. Tar ikke lang tid. - Vi ses.
Hjelp meg med oppvasken, Charlie, så kan vi lete etter Sams kamera.
Mr. Gould. Du ville snakke med meg?
Ja.
Takk for at du kom.
Si meg, Nicholas, visste du at jeg ble foreldreløs som liten?
Nei. Du har aldri sagt mer enn et par ord til meg.
Å vokse opp uten foreldre
er en fattigdom på en helt annen skala.
Det gir deg ganske mye...
...tillatelse.
- Tillatelse til å gjøre hva? - Hva enn som må til.
Jeg vil at du skal forstå hvor hardt jeg jobbet for å komme meg hit.
Jeg har skapt for meg selv og søsteren min det livet vi lengtet etter.
Og jeg vil ikke la en dum drittsekk
- sette den livsoppgaven på spill. - Vent.
- Snakker du om den siste brannen? - Sikkerhetsdepartementet
- tror at det er terrorister på 175th... - Terrorister?
Det stemmer.
Ifølge kildene mine i New Yorks brannvesen ble bygningen sprengt med en bombe.
Ja, en bombe.
- Laget med svært farlig svartkrutt. - Det var veldig effektivt.
- Det var jævlig vakkert. - Ja.
- Du skulle ha sett de jævla flammene... - Det var jævlig dumt gjort.
Du sa: "Gjør noe annerledes så det ikke virker som om én fyr står bak alt sammen."
- Og du... - Du tar dårlige valg.
Du har lite impulskontroll.
Og vi er ferdige.
Yo, vi trenger pengene. Det er andre som setter sin lit til meg.
Det skulle du ha tenkt på.
Da forteller jeg politiet det jeg vet.
Om brannene?
- Du vil bare anklage deg selv. - Nei.
Om jenta.
Ja. Hun som ble skutt i parken.
Hun lå med budet ditt. Det kan du ikke ha vært fornøyd med.
- Så misfornøyd at jeg skulle skyte henne? - Du sa det selv. Du gjør det som må til.
Hun var en løs ende.
Du liker ikke dem.
Jeg kan forsikre deg om at hvis jeg skjøt noen, så ville de vært døde.
Stiftene er adressene fra Samanthas liste. Hva ser du?
De fleste er i sentrum. Brooklyn.
- En på Long Island. Er det Charlie? - Hva gjenstår?
Dette stedet. Hvem er det?
Det er adressen til Keith Lamplighter,
sjef for Lamplighter Capital and Associates.
- Hvorfor låter det kjent? - Vitnet vårt, Mercer Goodman,
var på fest hos familien Hamilton-Sweeney.
Han ble invitert dit av Regan Hamilton-Sweeney Lamplighter.
- Keiths kone. - Var han på festen?
Invitert, men ifølge portnerens loggbok, som vi har fått tak i...
GJESTELISTE
...kom han ikke.
Så Samanthas favorittband spiller i sentrum, ikke sant?
Men dørvakten sa at hun dro for å møte noen i det fine strøket.
Hun dro og satte seg her, rett overfor festen.
Skulle hun møte Lamplighter?
Hvordan kjenner hun ham?
Mannen som dro innom studenthjemmet, var eldre. Virket rik.
Her skriver hun om en sossete fyr som ga henne skyss til det fine strøket.
Eneste gang hun nevner å ha dratt nord for 14th Street.
Se på dette bildet fra studenthjemmet.
Det er Keith "Sossete Fyr" Lamplighter.
- Takk. - Bare hyggelig.
Hva sier du? Vår kroppsvekt i popkorn?
Om vi kjøper brus på størrelse med hodene våre.
Hei, en spøk. Det er et godt tegn. Ungen min er fortsatt der inne et sted.
Jeg skjønner ikke hvorfor vi er her.
Da du hentet meg fra leiren, trodde jeg det hadde skjedd noe fælt.
Jeg ville bare tilbringe litt Fast & Furious-tid med sønnen min.
Unnskyld, jeg mente 2 Fast 2 Furious.
Gå og finn noen plasser. Jeg kjøper greiene.
- Salen er tom. - Bare gå.
Jeg har sterke meninger om hvor vi skal sitte.
Dere. Jeg vil ikke ha trøbbel.
Vent.
- Hei! Ungen min er her! - Han er nestemann om du ikke holder kjeft.
Først pulte du Sam.
Så rævpulte du oss.
Vi fikk sparken i dag. Vi kan ikke betale regningene våre.
Ta den.
Takk.
Å, fa...
La meg være!
Pappa?
Hei.
Det går bra.
Ja, jeg kan ringe dem. Det er ikke noe problem.
Hvordan gjorde jeg det?
Faksen jeg snappet opp?
- Tar du ikke notater i denne samtalen? - Bluetooth. Rått, ikke sant? Faksen.
Jeg glemte det. Unnskyld, jeg ble distrahert.
Hei, jeg er her.
Hei, Mathes. Kan jeg få snakke med faren min?
Beklager, Regan, det passer dårlig nå.
Mathes, noen ganger går stemmen min opp på slutten av en setning,
men det er ikke et spørsmål.
La meg få snakke med faren min nå.
Sir, det er Regan. Det haster visst.
Takk.
- Hei, vennen. - Hei, pappa. Hvordan går det?
Bra. Mange spørsmål fra advokatene.
Vi kan spise lunsj i morgen. Jeg vil høre om alt,
men jeg har oppdaget noe som du kanskje kan forklare.
Ok.
Jeg har et memo fra borgermesterens kontor. Det er til Amory.
Søknaden til Hamilton-Sweeney Group
om å kondemnere en bygning er utsatt til etterforskningen er over.
Vent litt.
Kondemnering er en skitten taktikk som brukes av forbrytere og mafiaen
for å tvinge flittige folk ut av sine hjem uten å betale dem det de er verdt.
Faren min nektet å synke så lavt, og han lærte meg det samme.
Det var det jeg trodde. Så
hvordan finner vi ut mer uten å spørre Amory?
Jeg har noen venner på Giulianis kontor. Jeg kan finne ut hva dette handler om.
Bloomberg er borgermester nå, pappa. Men du har fortsatt venner overalt.
Jeg sender deg faksen. Stå ved maskinen så Mathes ikke får kloa i den.
Nå.
- Ok. Jeg er glad i deg, pappa. Ha det. - Glad i deg også.
- Hallo, betjenter. - Er stedet avlyttet,
eller er dressen min så stygg?
Assistenten min er god i jobben sin.
Jeg kan godt følge dere til advokatene våre.
- De tar seg av spørsmålene om pappas sak. - Vi er her angående mannen din.
Vi skulle egentlig snakke med ham, men han er visst ikke her i dag.
Det visste jeg ikke.
- Dere jobber i samme bygning. - Ja, men ikke for samme selskap.
Og vi er separert. Jeg vet ikke alt om hans beskjeftigelser.
- Hørte du om jenta som ble skutt i parken? - Ja. Hva med henne?
Jenta ga ut et tidsskrift som mannen din abonnerte på.
Vi tror vi fant en referanse til at de møttes. Fant tonen.
- Var mannen din sammen med deg 4. juli? - Nei, vi er separert.
Men han var invitert til festen du var på.
Møtte han opp?
Jeg føler at dere stiller meg spørsmål som dere allerede vet svaret på.
Skyldig. Men la meg spørre deg om noe jeg ikke vet svaret på alt.
Separasjonen. Hadde det å gjøre med utroskap?
Jenta i parken er førsteårsstudent.
Keith er ikke perfekt, men han ville aldri...
Hvem foreslo skilsmissen?
- Jeg. - Og hvordan tar eksen din det?
- Ikke bra. - Har du en pistol i huset?
Med all mulig respekt til våre modige brødre og søstre i blått
kan dere ikke snakke med Ms. Hamilton-Sweeney uten en advokat.
Det er et dusin av dem nede i gangen. Dere kan velge og vrake.
Niesen min er for snill til å være frekk. Dette er veldig upassende.
- Virker som om hun syns det er greit. - La meg følge dere til advokatene.
Ned gangen. Jeg elsker dressen. Hvem har designet den?
Stu? Kontakt Keith for meg.
Ditt neste møte er her. De venter på møterommet.
Ok.
Sam elsker bøker. Ikke bare å lese, men fysiske bøker.
Hun ville ha en parfyme som lukter som en gammel utgave av Rimbaud.
Faktisk...
Lukter ganske godt.
Intet kamera. Det er ingenting her.
Gud.
Jeg savnet Sam da jeg hadde husarrest.
Det var så tungt å være uten henne. Men dette er...
Dette er mye verre.
Sam hadde noen greier på badet. Jeg skal sjekke.
Ok.
- Rop hvis du finner noe. - Ja.
I TILFELLE GLORIA FAN SKULLE GÅ BORT FOR TIDLIG
"Åtte, tre. Åtte, tre. Åtte, tre."
Åttitre?
"Se bak hesten."
Se bak hesten.
Hvor er en hest? Hva er en hest?
- Profet, kom ned hit! - Ja, jeg kommer snart.
Hva faen er dette?
Ok. Ny plan.
Jeg ville ikke bite hånden som matet oss, men hånden har blitt en knyttneve.
Det er på tide å sprenge den i filler.
- Jeg er klar når du er klar, sjef. - Solomon Grungy, du har overgått deg selv.
Hvor er Charlie?
Hei, kompis. Det går bra med oss. De var bare ranere.
Alt er i orden.
Sperrer kredittkortene og legger is på leppa. Blir som om det ikke skjedde.
Det hadde ikke skjedd hvis du dro på jobb i stedet for å prøve
å være verdens beste pappa.
Jeg prøvde å få noen pappapoeng.
Det er bare fordi jeg vet at jeg sviktet deg.
Will.
Moren din og jeg vet at du så noe
du aldri skulle ha sett.
Meg sammen med en ung dame her.
Jeg glemte lacrossetrøya.
Mamma ba meg om å legge den i bagen, men jeg gjorde det ikke.
Jeg kom hjem uten å si det til noen. Jeg hørte dere.
Takk for at du sa det.
Ingen er sinte på deg. Vi er sinte på meg. Jeg er sint på meg selv.
Brevet du sendte... Det er greit. Jeg skjønner det.
Jeg vil bare snakke om det.
Hvorfor gjorde du det? Elsker du ikke mamma lenger?
Hvorfor gjorde jeg...
Kanskje du skjønner det når du blir eldre. Kanskje aldri. Poenget er...
...at jeg sviktet dere alle på en stor måte.
På størst tenkelige måte. Og jeg er virkelig lei meg for det.
Det er moren din.
Hvis leiren ringte angående Will, så er han sammen med meg.
To politietterforskere var her.
Vent litt.
Jaså? Hva gjaldt det?
Deg.
Jenta i parken... Det var henne du knullet.
Ja.
- Hun var førsteårsstudent. - Jeg trodde hun var eldre.
Eldre enn et barn?
- Hvor var du 4. juli? - Tror du at jeg skjøt henne?
Nei, jeg ber til Gud om at du har alibi.
- Spør du virkelig? - Nei. Hvor skulle du fått tak i en pistol?
Keith, vær ærlig. Tror du at det er en sammenheng?
Jenta sto utenfor en fest som du skulle være på.
New York kan føles som en liten by, men det er et for stort sammentreff.
Jeg tror jeg drar.
- Vent. La meg følge deg ut. - Nei, noen kan se oss.
Sam, kom igjen. Vent.
Vent. Will, vent.
Hei, gutt. Er faren din hjemme?
Tekst: Espen Stokka