4 ЛИПНЯ 2003 РОКУ
Поможіть!
Гей, сюди!
Сюди!
Вона там.
Розкажіть про неї.
КІЛЬКА ТИЖНІВ ТОМУ
Ну...
якби не ви, я б її не зустрів.
Тому частково це ваша вина.
Просвітіть мене, Чарлі.
Буду з вами цілковито відвертий, докторе Альтшуль,
наші щотижневі зустрічі - це не зовсім те, чим я хотів би займатися по обіді.
ЗНИКЛИЙ БЕЗВІСТИ
Восени мама дозволила мені самому їздити в місто.
Тому після наших зустрічей я міг трохи повештатись.
МАГАЗИН ПЛАТІВОК
Ми разом училися в школі.
Ну, не разом. Вона була на рік старша,
і вступила в Університет Нью-Йорка.
Ми ніколи не були друзями, але її важко забути.
Я тебе знаю.
Гей. Звідки я тебе знаю?
Ми обоє вчилися в школі Флавер Гілл.
Я все ще там учуся.
Чарльз Вайзберґер. Можна Чарлі.
Чарльзе, що привело тебе аж сюди?
Ну... Мабуть, те саме, що й інших -
тікаю якнайдалі від Лонґ-Айленду.
Правильна відповідь.
То що з тобою не так?
Ти ж був у лікаря?
- Це не такий лікар. - Ого, та ну.
Ти їздиш у місто сам. Це точно мозкоправ.
Батьки розлучаються?
Бо в мене з психологами все почалося саме так.
У вересні помер тато, тому...
Таке.
Показати тобі мій зін?
Що таке «зін»?
Напівбіографічний.
КРАЙ ТИСЯЧІ ТАНЦІВ
Про мене, але не зовсім.
ПРИВІТ МЕНЕ ЗВУТЬ ҐІК
Мої фотографії, ілюстрації й музичні огляди.
Мої знайомі грають у гурті,
і я фіксую їхню історію,
але в них шиза на приватності, тому все трохи завуальовано.
Імена змінені, щоб їх захистити.
Дуже круто.
Дітям з Флавер Гілл треба триматися разом.
Чарльзе, відтепер тобою займатимусь я.
Ми бачилися щотижня після зустрічі з вами.
І саме тоді почалася моя справжня освіта.
МАЙК БЛУМБЕРҐ ЛІДЕР ДЛЯ НЬЮ-ЙОРКА
МЕР РУДІ ДЖУІЛІАНІ
ВЗУТТЯ
Ходімо.
Вибач.
Тобі личить.
Поряд з нею неможливо сумувати.
Клас.
Як багато інших, але трохи...
Я знаю. До кінця.
Вибач.
«Тактика латуні» - єдиний студійний альбом Ex Post Facto,
бо Біллі розпустив гурт
до того, як вони прославилися.
Це дивно,
але один випущений альбом робить їх особливими.
- Купи його. - Я не маю грошей.
Можу просто стягнути з LimeWire.
Ні.
Чарльзе, тоді гурт не отримає чесно заслужені роялті.
- Я куплю. - Ні.
Так.
Чудовий осінній день у Нью-Йорку.
Так і було.
А потім усе закінчилось. І винен у цьому лише я.
А ще моя мама.
Хіба ти не розповідав, що лишився на ніч і приїхав додому вранці,
без сорочки, та ще й блював з похмілля?
Що ж.
Я розповідав не так, але це правда.
Новорічна ніч, всяке буває.
І ти вважаєш, що мамине рішення
покарати тебе на пів року невиправдане?
Річ не в мамі.
Ідеться про те, що я люблю Сем, а вона, можливо, любить мене.
Не знаю. Я...
Я не встиг розібратися,
а мені заборонили з нею бачитись...
Моя історія обірвалась.
Дуже добре, Чарлі, що ти так вільно
говориш про свою втрату.
Хотів би я, щоб ти так само ясно
говорив про втрату батька.
1998 ТУРНІР КАНТОР ФІЦДЖЕРАЛЬД
Може, ти фокусуєшся на Саманті,
щоб відсторонися від почуттів через смерть батька?
- ...з літака? Справді? - Точно 737.
НАВІКИ В СЕРЦЯХ
Хтось влетів у Всесвітній торговий центр.
Що діється?
Легше проживати втрату
цікавої дівчини, яка живе неподалік,
ніж глибоку остаточну втрату батька.
...вибухнуло. Тут люди
прямо посеред вулиці.
Ще один. В іншу будівлю.
Два літаки влетіли у Всесвітній торговий центр на Мангеттені.
- Зачекайте. - Вибух...
О боже. Це людина.
- Де? - Ні, прошу.
- Де? - О боже.
Господи.
У мене нема слів.
Чарлі, це тато. Дещо сталося.
Мабуть, ти бачив у новинах.
Не думаю, що вернуся додому.
Знай: я тебе люблю.
Повірте, док, це геть не легко.
- Алло. - Привіт, незнайомцю.
Ти ще покараний?
Прошу, скажи, що ні, бо Ex Post Facto,
який, надіюся, далі лишається твоїм улюбленим гуртом,
виступить четвертого липня.
Без Біллі Трипалички гурт не той,
і назву вони змінили, але виконають старі пісні.
Це буде легендарно.
Якщо пропустиш, ти собі не пробачиш.
Алло.
- Чарльзе, ти мене чуєш? - Так. Авжеж.
Я... Не хочу пропускати.
Добре, але?
Але нічого.
Просто ми давно не розмовляли.
Знаю. Я дзвонила, але ти не передзвонював.
Вибач, мені не було що сказати.
Це ти пробач. Тебе ж посадили під замок через мене.
Ні. Так.
Знаєш що? Весь цей час я...
розвивався й осмислював минуле, тому...
Жартую. Було фігово. Я скучив.
Ти мене засмутив.
Але водночас ощасливив,
бо я теж до біса скучила, Чарльзе.
Я вже піду, але пришлю деталі про концерт на День незалежності.
- Па-па. - Нікі, швидко!
- Семмі, погнали. - Біжи.
Офігіти! Ви підпалили церкву?
А ти що думала? Що ми каялися в гріхах?
Сідай у машину. Швидко!
- Дівчата, швидко. Що робимо? - Що ви...
Нащо ви так з церквою?
- Де Нікі? - Не знаю.
- Не можна покинути Нікі. - Он він.
- Нікі! - Що ви в біса робите?
- Сюди! - Їдьмо!
- Без тебе не поїдемо. - Швидше!
Яка краса, скажіть?
Їдьмо!
Треба звідси забиратись.
Сідай, швидко.
Сем.
О прекрасні безкраї небеса
Бурштинові хвилі зерна
Пурпурових гір краса
І родюча рівнина
Америка...
Нішіма Ґуптпа.
Кейт Гамільтон-Свіні Лемплайтер.
- На все добре. - Дякую.
Так. Бувайте.
Мама Кейт Гамільтон-Свіні Лемплайтер.
- Можете її показати? - Навіщо?
Можливо, я знаю її брата.
- Ви знаєте Гамільтон-Свіні? - Так.
Вражає. Отам.
Буде чудово. Їй сподобається.
Але наступного разу у вас, я серйозно.
- Даруйте. Вибачте. - Вітаю.
Просто хотів представитись. Мерсер Ґудмен.
Дуже приємно. Я...
- Ви вчитель Кейт? - Ні, ні.
Я друг...
Можливо, вашого брата. Вільяма.
Ріґан, ходімо. Діти чекають.
- Я пообіцяв їм морозиво. - Так.
Вибачте.
Зараз не найкращий момент, але було приємно...
Дуже приємно познайомитися, містере Ґудман.
Нарешті вона заснула. Була така збуджена.
Супер.
Усе гаразд? Ти якась розгублена.
Усе добре. Просто переживаю за Вілла.
Уже кілька днів сам не свій.
Раніше він любив останній день у школі, тому я не розумію.
Так. Він багато що любив.
Бейсбольні картки.
Покемонів.
Покемонів. Батьків.
Такий період. Він хороший хлопець.
РІҐАН
В1Н ТОБ1 БРЕШЕ.
Коли розкажеш, що ти мене зраджуєш?
Що? Зраджую?
Кіт, ти давно втратив свій шанс відбрехатися.
Вона прислала записку.
Але я й без того підозрювала.
Відколи ти слухаєш The Libertines? Їй що, двадцять п'ять?
Постривай.
Хочеш говорити - ми поговоримо. Але не поводься, ніби це моя вина.
О боже. Пробач.
Я забула, що теж тебе зраджувала. Гадки не мала, що і в мене є коханець.
Так, але часом здається, що чоловіка в тебе теж нема.
Вона тобою захоплюється?
Вона якась вільнодумна життєлюбка?
Щось таке.
А робота в неї є?
Двоє дітей? Хворий батько?
Боже, Кіт, я теж такою була. Я...
Я була такою дівчиною, а тоді задушила її заради сім'ї.
Чорт.
Містере Ґудман.
Добрий день. Рада, що вас застала.
Я відвозила подарунок учителю доньки
і подумала, що можемо завершити нашу розмову чи радше її почати.
Ви знаєте мого брата?
Так, Вільям - мій друг. Близький друг.
Може, не такий і близький, бо донедавна я не знав,
що в нього є сестра.
Ми багато років не бачились,
тому я не знала, чи він все ще живе в місті, чи вже помер.
Тому відчуваю полегшення.
Хочете кудись сходити й поговорити?
Я б залюбки, повірте. Але мушу йти.
Маю зустріти перевізників удома.
Переїзд - це завжди жахливо.
Так, особливо незапланований.
Надіюся, у вас усе гаразд?
Ні, все гівняно.
Але дякую, що спитали. Ви дуже люб'язні.
Послухайте, якщо побачите його до Дня незалежності,
то передайте йому листа.
Так. Просто скажіть йому, що я скучила і що...
багато що змінилось.
Так, просто скажіть, що він дуже мені потрібний.
Обов'язково.
І ви також приходьте, Мерсере.
Приємно познайомитись.
Рада, що ви є у Вільяма.
ВІЛЬЯМ ГАМІЛЬТОН-СВІНІ
З днем народження.
О боже. Ці ілюстрації.
Краса.
А це... Це ми.
Отакі наші залицяння.
Можна так сказати.
Вихідні в будиночку Бруно. А це моя виставка.
А це вечори на даху, які ми провели за розмовами й...
Має ж бути хоч якась перевага життя з митцем-нарцисом?
Так.
Ну, все. Відкривай. Усередині справжній подарунок.
Вільяме. О боже.
Дякую.
Чесно, не треба було дарувати щось таке екстравагантне.
Ну,
як інвестиція у твоє майбутнє,
це ще дуже недорого.
Я вже виходжу.
На мій день народження?
Трохи побуду в майстерні. Добре?
До вечері вернусь. Обіцяю.
А ти встанови все на новий комп'ютер і сідай писати свій роман.
Не дивися так.
Я не дивлюсь якось особливо.
Просто мій перший день народження не вдома.
Так, і ти вже казав про це не раз,
і...
Мені жаль, якщо ти інакше собі уявляв сьогоднішній день,
але як же багато про тебе каже те, що ти досі звеш Джорджію домом.
Дім - це місце, звідки я родом. Принаймні я про нього згадую.
Точно.
Бо ти в нас дуже прямолінійний і відвертий.
Ким мене вважають твої батьки?
Ну, ким? Співмешканцем?
Ти не розумієш. Це непросто.
Для них чи для тебе?
Скажи, що це ніяк не пов'язано
- з тупим конвертом, який ти пхаєш... - Так.
- ...мені під носа. - Вілле, коли ти його відкриєш?
Це від твоїх рідних.
Я хочу знати, як він потрапив у квартиру.
А я хочу знати, чому ти з ними не спілкуєшся.
- Вони такі... - Багаті?
Я збирався сказати «приємні». Принаймні твоя сестра.
Так.
Я йду.
Ми дорослі чоловіки, Мерс.
У нашому віці дні народження не святкують.
Швидше. Ти там дуже довго.
- Він там дуже довго. - Ти дарма переживаєш. Усе добре.
Усе добре.
Ти набрав повну сумку? А казав, що тато й не помітить.
Не помітить. Плюс, він уже майже не працює.
- Йому це все не треба. - Чорт, Сол.
Злочин без жертв. Мене тут не було.
Нас тут не було.
Ти йдеш?
Маю дофіга справ. До вечора.
КОСМІЧНИЙ ДРАКОН ФЕЄРВЕРКИ
Надіюся, це не занадто. Ти взяв багато.
Її тато - страшний алкоголік.
Так, але вони з Сем близькі. І вона знає, що це лайно небезпечне.
ДИВОВИЖНА ПІРОТЕХНІКА
Привіт, я надіявся, що ти подзвониш. То ти хочеш поговорити.
А що? Маєш якісь нові глибокі думки
про свою поведінку, якими хочеш поділитись?
Я скучив за твоїм голосом.
Годі.
Минулі тижні були скажені.
Дзвоню спитати, коли ти сьогодні прийдеш до тата.
- Не знав, що ти хочеш мене бачити. - Не хочу.
Але ми ходимо щороку, і тебе запросили.
О, чорт, Реджі. Ти йому ще не сказала.
Ні, бо це особиста розмова.
А тато в клініці в Міннеаполісі. Не хотіла його непокоїти.
Або ти сподіваєшся, що все налагодиться?
Ти себе дуриш, безбожно дуриш.
Може, я оптиміст?
Або ти надієшся, що я все прощу,
і тобі не доведеться почуватися поганцем.
Я облажався. Це не значить, що так має бути вічно.
Ти облажався?
Облажатися - це замкнути ключі в машині.
Облажатися - це забути квитки в театр.
Це слово й близько не передає, що ти зробив.
З усіма нами.
Кіт, якби ти сходив до психотерапевта або прочитав мотиваційну книжку,
або заґуґлив: «Чому я остання паскуда?»,
то знав би, чому вже все втрачено.
Це жахливий вчинок, але я тебе люблю. Люблю наших дітей.
Якщо хочеш, я піду на психотерапію.
Кіт, сьогодні я розкажу батькові, що розлучаюся.
Ти можеш приєднатися до нашої розмови.
Я не пробую тебе закопати.
Він знає, що для тебе зрада - єдина причина розлучення.
Це ти зруйнував наш шлюб, і я не контролюю його думок.
Це безглузда розмова.
- Ти прийдеш чи ні? - Так. Я буду.
До зустрічі.
Увага, пасажири.
Очам не вірю. Біллі, курва, Трипаличка.
Соломон Ґранджі.
З усіх вокзалів на світі, га?
Що в тебе в сумці? Труп?
Хтось знайомий?
Іду на хокей. Єдина вільна ковзанка у Квінз.
Як справи? Як Нікі?
Чому всі завжди питають мене про Нікі?
Просто люб'язність. От і все. Ще й не дуже щира.
Просто цікаво, як вам живеться без гурту.
Нікі з тобою не зв'язувався?
Ні. А що?
Сьогодні граємо в «Дон Гіллз».
Збираємо банду.
Назвалися Ex Nihilo.
Рекламка? Ого.
Гівняна ідея і ще гівняніша назва.
Додати тебе у список гостей?
Четверте липня, Сол. Маю плани.
- Привіт. - Важливі.
- Он як? - Он як.
Тусуєшся на вокзалі?
Приходь. Ми тебе здивуємо.
Це ж Біллі Трипаличка. Міг би мене й представити.
Ні.
Чому?
Ти погодилася більше не дзвонити.
Треба поговорити.
Не бійся, я не вагітна.
Але це важливо, і треба зустрітися особисто.
Зараз я зайнятий.
Добре. То ввечері?
Увечері я йду на вечірку до свого тестя,
де він дізнається,
що я зрадив його дочку зі студенткою.
Добре. То перед вечіркою.
«Дон Гіллз» о 21:00. Спрінґ і Ґрінвіч. Це клуб.
Ні, нам нема про що говорити.
Добре. Якщо ти не прийдеш, я сама прийду до тебе.
Саманто, не треба.
Ти показував будівлю, як ми ходили в Мет.
Прошу, не приходь. Тримайся подалі від мене й моїх рідних.
Я вже тобі казала: це не я послала записку твоїй дружині.
Але я знаю, хто міг послати.
Є люди, які не хочуть, щоб ми були разом,
і я тобі не казала, бо сама не розуміла.
Але я починаю розуміти,
і переживаю, що станеться щось погане.
Щось погане вже сталось.
Що може бути гірше, ніж зруйнований шлюб?
Більше руйнування.
ЛЕГКОЗАЙМИСТЕ БЕРЕГТИ ВІД ВОГНЮ
- Алло. - Привіт, це я.
Я тут про дещо дізнався.
Тому мушу сьогодні побачити один гурт.
Мій гурт, тільки без мене і без кого-небудь, хто вартий уваги.
Я думав, що ми йдемо в Баттері-парк дивитися на феєрверки.
Давай зі мною. Будь ласка.
Коханий, я не можу це пропустити.
Я мушу побачити цей убогий цирк на власні очі.
Знаєш, я щось кепсько почуваюсь.
Болить, шмарклі. Ти чув про SARS?
- Не хочу нікого заразити. - Боже.
У тебе точно не SARS, Мерс.
Добре. Лишайся вдома,
дбай про себе і пий багато води.
Побачимося ввечері. Добре?
- Па. - Па.
МІСТЕРА ВІЛЬЯМА ГАМІЛЬТОНА-СВІНІ З ДРУЖИНОЮ
ЗАПРОШУЄМО ВАС НА КОКТЕЙЛІ З НАГОДИ ДНЯ НЕЗАЛЕЖНОСТІ
Сем!
Привіт.
Готовий до сьогодні?
Так. До всього готовий. До всього.
То квитки в тебе чи...
Які квитки? На метро?
На Ex Post Facto.
Малий, це ж не опера. Не треба ніяких квитків.
І тепер їх звуть Ex Nihilo.
Боже, що б ти без мене робив?
Секунду. Зачекай, будь ласка.
- Зачекаєш? Мушу... - Поспіши. Поїзд через 20 хвилин.
- Через 20 хвилин. - Вибач, уже біжу.
Вілл.
Вілл!
- Що? - Місіс Сантос уже їде.
За законом за вас відповідає вона, але можеш приглянути за сестрою?
Гляньте, яка пташка.
Ого, Кейт. Красива.
Тато буде на вечірці?
Такий задум.
Тільки не сходься з ним.
Вілл, ти ж знаєш, як тато тебе любить.
І це все ніяк з тобою не пов'язано.
Ні хріна. Передавай привіт дідусеві.
Н...
То де твій фотоапарат?
Ти ж точно хочеш зафіксувати возз'єднання гурту для зіну.
Камера десь зникла.
Чорт. А що сталось?
Якби я знала, то не сказала б, що вона зникла.
Ага. То ти її загубила, чи її вкрали...
Боже, Чарльзе. Я сказала, що не знаю.
Наступна зупинка - Канал-стріт.
Сем? Усе нормально?
Ти єдиний, хто мене про це запитує.
ДОН ГІЛЛС
- У мене нема документів. - І не треба. Ти зі мною.
- Привіт. - Я знав, що тебе побачу, Семмі.
- Що за дрищ? - Це Чарльз, мій протеже.
- Привіт. - Не суди. Я над ним працюю.
Твій друг - мій друг.
На це я і надіялась.
Чарльзе, побудеш тут годинку без мене?
- Маю одну справу. - Що за фігня, Сем?
Я думав, ти хочеш зі мною.
Так і є. Дуже хочу.
Просто... Є одна проблема, і вона не може чекати.
Якщо не вернуся через годину, знайди мене.
Біля парку на розі П'ятої й 73-ї.
Па-па.
Дякую.
Ріґан, та ти прекрасна.
- Шикарна вечірка. Поздоровляю, Фелісіє. - Дякую.
Де татко? Хочу почути, як усе пройшло в клініці.
Новини хороші. Результати аналізів добрі.
То це не деменція?
Він тримається на рівні, коли нічого не треба змінювати.
Він радіє, що це не вплине на роботу.
- Порадій за нього. - Порадію. Де він?
На жаль, у Міннеаполісі гроза,
і його G4 так і не злетів...
Де твій красень?
Він буде. Думаю, що скоро.
Але мушу розповісти, що ми роз'їжджаємося. Уже роз'їхалися.
Може, тому тебе шукає дядько Еморі.
Навряд чи Еморі в курсі.
Ми ще нікому не казали.
Еморі все про всіх знає.
- Дуже рада тебе бачити. - Так. Ага.
Знайди дядька Еморі. Він наполягав, що хоче тебе побачити.
Обов'язково.
Ти стоїш на чиїйсь куртці.
Ні. Вона моя.
Я за тобою спостерігала.
Мені подобається, що ти танцюєш, ніби тобі начхати.
Дякую.
Маєш щось при собі?
Хочу бути на тому, що й ти.
Вибач. Усе роздав.
Шкода. Я б у боргу не лишилася.
Можу провести за лаштунки після виступу.
Я подруга гурту.
Он як?
Ходімо.
Ура!
Тактика латуні Це лайно не безплатне
Усі всередині Приймають те, що треба
Кляніть католиків Несіть кошик для пожертв
Беру чайові Незалежно від дня тижня
У-у-у
Тактика латуні
Нахер меси
Ми на місці.
Ні. Просто їдьте далі.
Просто їдьте.
Добре.
- О, я не... - Дякую.
Перепрошую. Думав, що ти чекаєш.
Я чекаю, але не автобус.
Власне, не знаю, на що чекаю.
Може, на знак? Бо я чекаю на знак.
Може, я буду твоїм? А ти моїм.
Щоб ми відчули, що саме там, де мусимо бути.
Добре.
Мені подобається.
То я пускатиму коріння на цій лавці.
А я перейду вулицю і зайду в невідомість.
Живемо лише раз.
Разу достатньо, якщо все робити правильно.
З найдавнішого військового корабля
«Залізнобокого старого»
у Чарівне королівство.
Тисячі іммігрантів з понад ста країн
стали американськими громадянами.
А також святкування в Далласі,
де на День незалежності сто солдатів вернулися
додому з Іраку й Афганістану на двотижневий відпочинок.
Мерсере.
Стоп. Ти вмовив його прийти?
Де він? Де Вільям?
На жаль, він не зміг прийти на відміну від його костюма.
Білий льон. Вам личить.
А чому ви тут?
Бо навіть прекрасний костюм Вільяма
не заважає іншим гостям сприймати мене за офіціанта.
Тричі.
А ви чому тут ховаєтесь?
Бо я п'яна і з пустим келихом.
Ріґан... Краще я вам допоможу.
Ні, усе в порядку. Я сама. Секундочку.
Ріґан, прошу, дозвольте я...
Дозвольте допомогти.
- Це було дуже тупо. - Отак. Руку під воду.
Колишній бойскаут. Власне, орел-скаут.
- Вибачте. - Так.
Секунду.
Не дуже боляче?
Ні, усе нормально.
Але в мене є знеболювальне.
Прямо тут?
Ні. Авжеж ні.
Вийду надвір.
Я стояв на розі з коханою
Я не маю причин стримуватися
Справжнє і просте
Далеко звідси
Не маю причини вставати
Вставати
Вставати з колін
Місто у вогні Наче хтось наклав на себе руки
- Ідемо. - Стій.
- Я мав з деким зустрітися. - Ходімо.
Він зі мною. Норм?
Ага. Без проблем.
Дякую.
Очманіти, Нікі.
Як же круто.
Це було чудово. Біллі може про таке тільки мріяти.
- Ти не бачила виступів Біллі. - Байдуже.
Я прийму комплімент.
Малий, ти з нами чи будеш просто дивитися?
- Перестань. - А як краще?
Він мені подобається.
- Іди до нас. - Підходь.
- Так. - Так, добре...
Принесіть худорлявому пиво.
Як ти познайомилася з нашим юним другом?
Оце щойно.
Cтічна вічно знаходить друзів.
Обережно з її хлопцем.
Він агресивний і має металеву пластину в щелепі.
- Що... дякую. - На.
А що в тебе з щелепою?
Нікі?
- Він не мій хлопець. - Що?
А я.
Що за худорлявий малий з нашим пивом?
Це...
Чарлі. Привіт.
- Це Чарлі. Привіт. - Чарлі.
Я бачив тебе раніше, Чарлі. Новий рік. Ти друг Сем.
Так. Я ту ніч слабо пам'ятаю, але так. Може бути.
- Ти не казав, що знаєш Сем. - Ти не питала.
Але так, ми ніби як найкращі друзі.
То Сем не тут?
- Вона б концерт не пропустила. - Ні, ні.
Вона не хотіла. Ми прийшли разом,
але вона сказала, що має одну справу.
Ви не знаєте, як швидко дістатися до перехрестя П'ятої і 73-ї?
Маю зустрітися з нею там.
Укради машину і їдь туди.
Ес-Джі, там наша пісня.
- Ходімо. - Так.
Па, Нікі.
Ви круто виступили.
Не хочу здатися дивним.
- Я вже піду. - Нікуди ти не йдеш.
Ну все, Чарлі, старий. Ходімо зі мною.
- Серйозно? - Ага. Після вас.
Куди?
- Просто йди за мною. Усе добре. - Окей.
Нюхав коли-небудь кокаїн?
Так. Раз.
Прошу.
Ага.
Так, Лице зі шрамом.
Ніколас.
Біллі Трипаличка. Офігіти.
Я знав, що ти не стримаєшся.
Прийшов переконатися, що ти не ганьбиш мій гурт.
У нас свій гурт.
Ex Nihilo. Значить «з нічого» - бо саме так Бог створив світ.
Боже ж мій.
Я такий радий, що більше не мушу
слухати твоє претензійне базікання.
Іди до мене.
Виступив ти не дуже й погано.
Мені навіть сподобалось.
Справді. Сподобалось.
Вибачте.
Коли я бачу вас двох отак...
Я читав зін Сем про історію гурту,
і це просто... легендарно.
Вона здуріє, коли я їй розкажу.
О боже. Я ж мав з нею зустрітись.
Вона, мабуть, мене чекає.
А це що за малий? Га?
Дякую, що заскочив, Біллі. Для мене це важливо.
То що у вас з Вільямом?
- Що в нас? - О, розкажи.
Він мій брат. Ви живете разом? У вас усе серйозно?
Для мене - так. А от для Вільяма...
Не знаю.
Він стільки тримає в собі. Своє минуле, сім'ю, почуття.
Кидається словами.
Сказав, що любить мене, у день знайомства,
коли це нічого не значило.
Класичний Вільям.
Тепер не скажеш, що він цього не казав.
Але ніколи не дізнаюся, що він мав на увазі.
Чому ти сьогодні прийшов?
Бо знав, що він схариться.
Чому ти запросила?
З тої ж причини.
За нас.
Хто тут?
Привіт.
Ріґан Гамільтон-Свіні Лемплайтер,
ти крута.
Можна без «Лемплайтер». Я його викидаю.
І не суди мене. Зазвичай я такого не роблю.
Аякже.
Це, мабуть, феєрверк,
а значить, що скоро почнеться шоу Фелісії.
Ні, ні. Це точно постріли.
Це Верхній Іст-Сайд.
Я з півдня. Ми розпізнаємо постріли.
Кров зупинилася.
А тепер почнеться справжній біль.
Мене викликає мій названий дядько Еморі.
Або, як ми з Вільямом його звемо, - брат-демон.
Ходімо.
- Побачиш, чому Вільям нас уникає. - Помогти?
- Ні. - Добре.
- На запрошенні писало «білий». - Білий.
Але він прийшов у бежевому, а це взагалі сірий...
Лілі, вибач. Вибач, Лілі.
- Усе в порядку. - Добре.
Он він.
Даруйте.
Ріґан, мій промінчику.
Нарешті мене осяяла моя улюблена племінниця.
Еморі Ґулд, дозволь представити Мерсера Ґудмена.
Містер Ґудмен. Не знав, що Ріґан приведе гостя.
А ти, я бачу, швидка.
Мій знайомий зі школи.
Студент?
Учитель, але я також пишу.
Може, я читав щось ваше?
Роман з вигаданими іменами чи статтю в «Нью-Йоркері»?
Мушу визнати, я не читаю художку в кожному номері,
але люблю ілюстрації.
Ви точно не читали моїх творів,
бо їх ще ніхто не читав, якщо чесно.
Але я планую друкуватися.
Ріґан, він прекрасний. Стільки оптимізму.
Колись і я вважав себе письменником.
На жаль, з мене вивалювалися здебільшого екскременти
з домішкою неперетравлених зернинок чогось, що я помилково вважав дотепним.
Та коли я нарешті спалив свої блокноти...
Саме тоді я відчув себе дорослим.
Ого. Даруйте, дуже приємно познайомитись.
Взаємно.
Тільки ти можеш так принизити людину.
Чути таке від тебе, Ріґан, це майже комплімент.
Це не комплімент.
Зачекай. Є розмова.
- Про що? - Про твого батька.
Знаю. Аналізи добрі.
Так, велике полегшення,
але користі з них буде мало, коли він постане перед судом.
Яким ще судом?
Говоритиму без прикрас.
Завтра, коли твій батько зійде з літака, його арештують.
За що арештують?
Фінансові злочини. Применшення вартості власності перед податківцями.
Перебільшення вартості для отримання кредитів.
Банк здав його федералам.
Татко такого б не робив. Це помилка.
- Напартачив хтось інший. - На чеках його підпис.
Його прізвище на будівлях. Візьмуть одну, отримають усі.
Ти його дочка а я - операційний директор компанії,
і ми повинні задати тон.
Завтра я зберу кілька вірних консультантів.
Визначимо основні пункти. Мусимо об'єднатися.
Ні!
Просто їдь додому. Їдь додому.
Є хто?
Є тут хтось?
Є хто?
О боже.
Поможіть!
Алло. Так, потрібна допомога.
У Центральному парку була стрілянина.
Між П'ятою і Cімдесят-якоюсь на Іст-Сайді.
Будь ласка, поспішіть.
Вона помирає.
На поміч! Благаю, на поміч!
Сем.
Сем, прокинься. Сем, благаю. Сем!
Вона там!
ПОЛІЦІЯ НЬЮ-ЙОРКА
ПОЖЕЖНА СЛУЖБА
Ура!
Що ви робили в парку?
Не знаю. Я не...
Я чекав на автобус, а тоді почув шум.
Спершу подумав, що це тварина.
А тоді я зайшов у парк,
і побачив її.
- Більше нікого не бачили? - Ні.
- Було темно... - Детективе Парса.
Мак-Фадден, Північний Мангеттен. Знайшли нову зачіпку.
Що це?
Це лежало на дівчині.
Це моє.
Виходить, це також ваше?
МІСТО У ВОГНІ
ЗА КНИЖКОЮ ҐАРТА РІСКА ГОЛЛБЕРҐА
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська