4 JULI 2003
Hjälp!
Här borta!
Hon är där inne.
Berätta om henne.
NÅGRA VECKOR TIDIGARE
Alltså...
Vi hade aldrig träffats om inte för dig, så det här är lite ditt fel.
Hur då, Charlie?
Om jag ska vara helt ärlig, dr Altschul,
så är våra sessioner varje vecka inte precis min favoritaktivitet.
FÖRSVUNNEN
Men i höstas började mamma låta mig köra till stan själv.
Så när vi var klara här fick jag gå runt som jag ville.
Vi gick high school ihop.
Eller inte ihop. Hon var ett år äldre och hade redan börjat på NYU.
Vi var inte vänner eller nåt. Hon var bara svår att glömma.
Jag känner dig.
Du. Hur känner jag dig?
Jag tror att vi gick på Flower Hill High ihop.
Jag menar... Jag gör det än.
Charles Weisbarger. Kalla mig Charlie.
Jaha, Charles, vad gör du här ute?
Alltså, samma som alla andra, bara flyr Long Island.
Det var rätt svar.
Så, vad har du för fel?
Din läkartid?
- Det är inte den sortens läkare. - Det menar du inte?
Du är i stan själv. Det måste vara en psykiatriker.
Ligger dina föräldrar i skilsmässa? Det var då jag först träffade en.
Min pappa dog i september, så...
Vill du se mitt zine?
Vad är ett zine?
Den är halvt självbiografisk.
Jag, men inte jag.
Mina foton, illustrationer, musikrecensioner.
Jag känner ett band, och jag försöker dokumentera scenen,
men de hänger upp sig på foton och integritet, så det är lite förtäckt.
Ändrade namn för att skydda de skyldiga.
Det här är grymt.
Vi Flower Hill-kids borde hålla ihop.
Från och med nu kommer du att vara mitt projekt.
Vi sågs varje vecka efter terapin.
Man kan väl säga att det var då min riktiga utbildning började.
Kom.
Förlåt.
Den passar dig.
Det var fysiskt omöjligt att vara ledsen runt henne.
Bra.
- Den påminner om mycket, men... - Den är inte slut än.
Förlåt.
Brass tactics var Ex Post Factos enda släpp
innan Billy Three-Sticks splittrade bandet för tidigt.
Att de bara gjorde ett album gör det mer speciellt.
- Du måste ha den. - Jag har inga pengar.
- Jag kan väl ladda ner den via Limewire? - Nej.
Då får bandet inte sina välförtjänta royalties.
- Jag bjuder. - Nej.
Jo.
Det låter som ett fint sätt att tillbringa hösten.
Ja, det var det.
Tills det inte var det längre. Men det är nog bara mitt fel.
Och min mammas, förstås.
Sa du inte att du var ute hela natten och körde hem på morgonen
utan tröja och bakis?
Okej.
Jag uttryckte det inte precis så, men visst, okej då.
Det var nyårsafton. Sånt händer.
Var det oresonligt av din mamma att ge dig utegångsförbud i ett halvår?
Det handlar inte om henne.
Det handlar om att jag älskar Sam och att hon kanske älskar mig
och, inte vet jag,
men innan jag hann reda ut det fick jag inte träffa henne längre, så...
Min historia stannade bara.
Det är uppmuntrande att se dig tala så tydligt om din förlust.
Jag önskar att du kunde tala om din far lika tydligt.
Tror du att det är möjligt att ditt fokus på Samantha
är ett sätt att avleda dina känslor om din far?
- ...från planet? - Det är en 737:a.
ALLTID I VÅRT MINNE
Nån träffade World Trade Center.
Vad fan händer?
Det är lättare att känna som du gör
om en livfull ung kvinna några kilometer bort
än det är att behandla den djupa, permanenta förlusten av din far.
...exploderade nu. Det är människor överallt.
Den träffade en till byggnad.
Två flygplan kraschade in i World Trade Center.
- Vänta. - Vi har en explosion...
Det måste vara nån där.
- Var? - Nej, snälla.
- Var? - Herregud.
Gode gud.
Det finns inga ord.
Hej, Charlie, det är pappa. Det har hänt nåt.
Du har säkert sett det på nyheterna.
Jag tror inte att jag kommer hem.
Vet bara att jag älskar dig.
Tro mig, det finns inget som är lätt med det.
- Hallå? - Tjena. Fortfarande utegångsförbud?
Hoppas inte, för Ex Post Facto ska återförenas för en konsert den 4:e.
Visst, det är utan Billy Three-Sticks
och de har bytt namn, men de spelar alla sina låtar.
Du skulle dö om du missade det.
Hallå?
- Charles, är du på? - Ja. Absolut.
Okej... Men?
Men... Ingenting.
Det var bara så länge sen vi pratade.
Jag har försökt ringa, men du ringde aldrig upp.
Ja, jag är ledsen. Jag kände bara inte att jag hade nåt att säga.
Nej, det är jag som är ledsen för din husarrest.
Jaha. Nej.
Det var en tid av... mognad och självrannsakan, så...
- Jag skojar. Det sög. Jag har saknat dig. - Det gör mig ledsen.
Men det gör mig också glad, för jag har saknat skiten ur dig.
Jag måste sluta, men jag hör av mig om vårt självständighetsbus senare.
- Hej då. - Nicky, skynda dig!
- Sammy! Kom igen. - Spring.
Herrejävlar! Tände ni eld på en kyrka?
Trodde du att vi bekände våra synder?
In i bilen. Skynda dig!
- Kom igen, tjejer! - Varför angrep ni en jävla kyrka?
- Var är Nicky? - Jag vet inte.
- Vi kan inte åka utan Nicky. - Han kommer.
- Nicky! - Vad fan har ni gjort?
- Skynda dig! - Kom igen!
- Vi kan inte åka utan dig! - Skynda dig!
Vilket mästerverk, inte sant?
Kom igen!
Vi måste härifrån.
Kör!
Kom igen, Sam.
Nishima Guptpa.
Cate Hamilton-Sweeney Lamplighter.
- Ha det. - Tack.
Visst. Hej då.
Cate Hamilton-Sweeney Lamplighters mamma,
- kan du peka ut henne? - Hur så?
Jag tror jag känner hennes bror.
- Känner du en Hamilton-Sweeney? - Ja.
Imponerande. Hon där.
Det vore toppen.
Men vi gör det hos dig nästa gång.
- Ursäkta mig. - Hej.
Jag ville bara säga hej. Mercer Goodman.
- Angenämt. Är du en av Cates lärare? - Nej. Jag är vän till...
Jag tror det är din bror. William.
Regan, kom nu. Ungarna väntar.
Jag kan ha lovat dem glass.
Förlåt.
Det passar inte nu, men det var trevligt att träffas, mr Goodman.
Hon sover äntligen. Hon var så uppjagad.
Bra jobbat.
Allt okej? Du verkar lite disträ.
Jag mår bra. Jag oroar mig bara för Will. Han har inte varit sig själv på sistone.
Han brukade gilla sista skoldagen. Jag fattar inte.
Han brukade gilla mycket.
- Basebollkort. - Pokémon.
Pokémon. Sina föräldrar.
Det går över. Han är en bra grabb.
HAN 1JUGER FÖR DIG
Ska vi prata om din otrohet?
Va? Otrohet?
Keith, det är för sent att snacka sig ur det.
Hon skickade en lapp.
Det var inte så att jag inte misstänkte nåt.
Sen när lyssnar du på The Libertines? Är hon 25 år, eller?
Vänta nu.
Vi kan prata. Men låtsas inte som om det bara är mitt fel.
Herregud. Förlåt.
Jag har helt missat att jag var otrogen. Jag visste inte att jag hade en pojkvän.
Ibland känns det inte som att du har en make heller.
Tycker hon du är fascinerande?
Är hon så fritänkande och livfull?
Ja, typ.
Har hon ett jobb?
Har hon två barn? En sjuk pappa?
För fan, Keith. Jag var ju hon! Jag...
Jag var hon, men jag ströp henne för att vi ska kunna ha det här.
Fan.
Mr Goodman.
Hej. Tur att jag hann.
Jag lämnade en present till en lärare,
så jag tänkte avsluta vårt samtal. Eller påbörja det.
Känner du min bror?
Ja. William är en vän. En god vän.
Fast kanske inte så god. Jag visste inte att han hade en syster.
Vi har inte träffats på åratal,
så jag visste inte om han bodde kvar i stan eller om han var död.
Så jag är lättad.
Vill du gå och prata nånstans?
Jättegärna, men jag måste dra.
Jag ska träffa flyttkarlar.
Jag hatar att flytta.
Särskilt när det kommer oplanerat.
Är allt okej?
Allt är åt helvete.
Men tack för att du frågar. Det var snällt.
Om du stöter på honom före den 4:e,
kan du ge honom det här?
Säg att jag saknar honom och att...
...mycket har förändrats.
- Hälsa bara att jag behöver honom i år. - Jag ska.
Och du får gärna komma.
Trevligt att träffas.
Bra att William har nån.
Har den äran.
Gud, vilka illustrationer.
Så fina.
- Och det här är vi. - Det här är vår uppvaktning.
Om man kan kalla det för det.
Helgen i Brunos stuga. Min konstutställning.
Det här är alla kvällar vi satt på taket och pratade och...
Kom igen. Det måste finnas nåt bra med att bo med en narcissist till konstnär.
Kom igen, öppna den. Det finns en riktig present inuti.
William, herregud.
Tack.
Du behövde inte ge mig nåt så stort.
Tja...
Som en investering i din framtid var den ganska billig.
Jag går ut en sväng.
På min födelsedag?
Bara till ateljén en kort sväng.
Jag är hemma före middag. Jag lovar.
Du kan komma igång med datorn och börja på din roman.
- Titta inte på mig sådär. - Jag tittar inte på nåt särskilt sätt.
Det är bara min första födelsedag hemifrån.
Precis. Du har sagt det. Några gånger redan.
Och...
Jag är ledsen om dagen inte blev som du föreställde dig den,
men är det inte intressant att du fortfarande kallar Georgia för hem?
Som i platsen jag kommer från. Jag pratar åtminstone om det.
Precis.
För du är så öppen och ärlig man kan bli.
Vad är jag för dina föräldrar nu igen? Din rumskompis?
Du förstår inte. Det är inte så enkelt.
För dem eller dig?
Säg bara att det inte har nåt att göra med kuvertet som du alltid tar fram.
Will, tänker du nånsin öppna det? Det är från din familj.
Jag vill veta hur det hamnade här.
Och jag vill veta varför du inte pratar med dem.
- De är så... - Rika?
Jag tänkte säga "snälla". Åtminstone din syster.
Okej.
Jag går ut.
Vi är vuxna karlar, Merce.
Födelsedagar är lite fåniga i vår ålder.
Skynda! Du har varit där för länge.
- Han har varit där för länge. - Lugn. Allt är bra.
Allt är bra.
Fyllde du den? Du sa att min pappa inte märker nåt.
Det gör han inte. Och om han jobbar så lite,
- så behöver han det inte. - Men fan, Sol.
Det är ett brott som inte drabbar nån. Jag var aldrig här.
Vi var aldrig här.
Kommer du?
Jag har lite att göra. Ses ikväll.
Hoppas att vi inte gjort bort oss. Du tog mycket.
Hennes farsa är ett fyllo.
Ja, men han har god kontakt med Sam. Hon vet hur farligt sånt där är.
PYROTEKNIK
Jag hoppades att du skulle ringa. Du kanske är redo att prata.
Hur så? Har du nya insikter i ditt beteende?
Mer som att jag saknade din röst.
- Sluta. - De senaste veckorna har varit galna.
Jag undrade bara när du kommer till min pappa ikväll.
- Jag trodde inte att du ville ha mig där. - Jag vill inte det. Men vi går varje år.
Fan, Reggie. Du har inte berättat för honom än.
Man gör sånt personligen.
Pappa är i Minneapolis. Jag ville inte störa.
Eller så hoppas du på att vi kan lösa det?
- Du yrar. Verkligen. - Kanske jag bara är optimistisk?
Eller så hoppas du att jag förlåter dig så att du slipper vara boven.
Jag klantade mig. Det måste inte vara såhär för evigt.
Du klantade dig?
Att klanta sig är att låsa in bilnycklarna eller glömma teaterbiljetterna hemma.
Det du gjorde är inte i närheten.
Det du gjorde oss.
Om du nånsin har gått i terapi eller läst en självhjälpsbok
eller googlat: "Varför suger jag?"
så kanske du skulle fatta att det inte går att fixa.
Det jag gjorde var hemskt, men jag älskar dig och barnen.
Jag går i terapi om du vill.
Ikväll tänker jag säga till min far att jag avslutar mitt äktenskap.
Du får vara med om du vill. Jag tänker inte baktala dig.
Han vet att du bara skulle avsluta det om jag var otrogen.
Du avslutade det, och jag kan inte rå för hur han tänker.
Vilket meningslöst samtal.
- Kommer du eller inte? - Jag kommer.
Ses då.
Helt otroligt. Billy fucking Three-Sticks.
Solomon Grungy.
Av alla terminaler i världen.
Vad har du i väskan? Ett lik?
Nån jag känner?
Hockeyträning. Finns bara lediga tider i Queens.
- Hur har du det? Hur mår Nicky? - Varför frågar folk alltid det?
För att vara hövliga. Eller låtsas att de är det.
Jag vill bara veta hur ni klarar er utan bandet.
- Har inte Nicky hört av sig? - Nej. Varför skulle han det?
Vi har ett gig på Don Hill's ikväll.
Bandet har återförening.
Vi heter Ex Nihilo.
Med flygblad? Wow.
En kass idé med ett kassare namn.
Kommer du?
Fjärde juli. Jag har planer.
- Hej. - Stora planer.
Jaså? Säljer du röv på tågstationen?
Kom förbi ikväll. Du kanske blir överraskad.
Det var Billy Three-Sticks. Du kunde ha presenterat mig.
Nej.
Varför inte?
Du skulle ju sluta ringa.
Vi behöver prata. Lugn, jag är inte gravid,
men det är viktigt och måste göras personligen.
- Det funkar inte nu. - Senare ikväll då?
Jag måste på fest hos min svärfar,
där han lär få höra att jag bedrog hans dotter med en student.
Vi kan ses före festen.
Don Hill's, klockan nio. Det är en klubb.
Nej. Vi har inget att prata om.
Kommer inte du till mig, så får jag komma till dig.
- Gör inte det. - Du visade mig ju var det är.
Gör inte det. Håll dig undan mig och min familj.
Jag har ju redan sagt att jag inte skrev till din fru.
Men jag har en aning om vem det var.
Somliga vill inte se oss ihop.
Jag sa inget för att jag inte fattade, men nu börjar jag förstå,
och jag är rädd för att nåt hemskt ska hända.
Nåt hemskt har ju redan hänt.
Vad kan vara värre än att spränga mitt äktenskap?
Att spränga nåt annat.
BRANDFARA
- Hallå? - Hej, det är jag.
Nånting har kommit emellan.
Och jag måste se ett band spela ikväll.
Mitt band. Minus mig och alla andra som var nåt.
Jag trodde vi skulle se på fyrverkerierna.
Följ med mig. Kom igen, snälla.
Älskling? Jag måste gå på det här.
Jag måste se den här parodin med mina egna ögon.
Alltså, jag mår inget vidare.
Lite krasslig. Har du läst om sars?
- Jag vill inte smitta nån. - Herregud. Du har inte sars.
Okej, stanna hemma då.
Ta hand om dig och drick mycket vätska.
Vi ses sen.
- Hej då. - Hej då.
VÄLKOMMEN PÅ SJÄLVSTÄNDIGHETSFIRANDE
Sam!
Hej.
Redo för ikväll?
Ja, jag är redo för vad som helst. Allt.
Har du biljetterna, eller...
Till vadå? Tåget?
Till Ex Post Facto.
Det är inte operan. Det finns inga biljetter.
Och de heter Ex Nihilo nu.
Hur skulle du klara dig utan mig?
Kan du vänta lite?
- Skynda dig. Tåget går om 20 minuter. - Jag kommer!
Will?
- Vad? - Mrs Santos är på väg.
Hon bestämmer, men kan du hålla ett öga på din syster?
Titta på fågeln!
Oj, Cate. Vad fin den är.
- Kommer pappa på festen? - Ja. Det är planen.
Bli inte ihop igen.
Du vet att din pappa älskar dig massor.
Inget av det här har nåt med dig att göra.
Det menar du inte? Hälsa morfar.
Så, var är kameran?
Du vill väl dokumentera återföringen för ditt zine?
Kameran är försvunnen.
Oj. Fan. Vad hände med den?
Hade jag vetat det, hade den inte varit försvunnen.
Men tappade du bort den, eller tog nån den...
Men vad fan? Jag vet ju inte.
Sam? Är allt okej?
Du är den enda som frågar mig det.
- Jag har inget legg. - Behövs inte. Du är med mig.
- Hej. - Jag visste att du skulle komma, Sammy.
- Vem är flaggstången? - Charles, min skyddsling.
- Hej. - Döm inte. Jag jobbar på honom.
Dina vänner är mina vänner.
Jag hoppades att du skulle säga det. Charles, klarar du dig ensam en timme?
- Jag måste dra. - Vad fan, Sam?
- Jag trodde du ville vara med mig. - Jag vill ju det.
Men jag har ett problem jag måste lösa.
Är jag inte tillbaka om en timme, så hittar du mig vid hörnet 5th och 73rd.
Hej då.
Tack.
Regan, vad fin du är.
- Underbar tillställning, Felicia. - Tack.
Var är pappa? Jag vill höra hur det gick på kliniken.
Hälsomässigt är allt bra. Alla provsvar var okej.
Så det är inte demens?
Han är på en jämn nivå nu. Han är glad att det inte påverkar jobbet.
- Var glad för hans skull. - Var är han?
Tyvärr var det oväder i Minneapolis, så jeten kom inte iväg.
- Var är din stilige make? - Han kommer. Snart, tror jag.
Jag borde nog påpeka att vi har separerat.
Är det därför farbror Amory letar efter dig?
Hur skulle han känna till det? Vi har inte berättat för nån.
Amory lyckas få nys om allt.
- Underbart att ses. - Ja. Okej.
- Amory vill verkligen prata med dig sen. - Jag ska.
Jag tror du står på nåns jacka.
Nej, den är min.
Visst. Jag har kollat in dig.
Jag gillar att du dansar som om du inte bryr dig.
Tack.
Så, har du nåt? För jag vill ha vad du än går på.
Tyvärr. Precis slut.
Synd. Jag hade gjort det värt det.
Jag kan säkert få dig backstage efteråt. Jag är med bandet.
Jaså?
Kom.
Vi är framme.
Nej, fortsätt köra.
Okej.
- Nej, jag tänkte inte... - Jaha. Tack.
- Förlåt. Trodde att du väntade. - Jo, men inte på bussen.
Vet inte riktigt vad jag väntar på.
Ett tecken, kanske? Det är vad jag alltid väntar på.
Vad sägs om att jag är ditt? Och du kan vara mitt.
Bara för att försäkra oss om att vi är där vi borde vara.
Okej.
Jag gillar det.
Då tänker jag hålla häcken fastklistrad i bänken.
Jag ska gå över gatan och in i en okänd värld.
Man lever bara en gång.
En gång räcker om man gör det på rätt sätt.
Mercer.
Vänta. Fick du med honom?
Var är han? Var är William?
Tyvärr kunde han inte komma. Men hans kostym gjorde det.
Vitt linne. Det passar dig.
Vad gör du här inne då?
Tydligen kan inte ens Williams finkostym
få gästerna att tro att jag är annat än en kypare.
Tre gånger.
Varför gömmer du dig här?
För att jag är full och utan dricka för stunden.
Nej, låt mig hjälpa dig.
Det är lugnt. Jag klarar mig.
Okej. Regan, snälla...
Låt mig hjälpa dig.
- Vad dumt av mig. - Håll den här under.
Det är scouttakterna som sitter i.
- Förlåt. - Okej. Här har du.
Det gör väl inte ont?
Nej, det är okej.
Men jag har nåt mot smärtan.
Här inne?
Nej. Vi måste gå ut.
- Kom. - Vänta. Jag måste träffa nån.
Han är med mig.
Visst. Inga problem.
Tack.
Herrefan, Nicky.
Det var fett grymt!
Ni var så bra. Billy önskar att han var lika bra.
- Du såg aldrig Billy live. - Skit samma.
Jag tar berömmet.
Tänker du vara med, eller tänker du titta på?
- Sluta. - Vad föredrar du?
Vilken kille.
- Kom hit. Du. - Okej.
Ge killen en öl, nån.
Hur känner du vår unge vän här?
Vi träffades precis.
Sewer Girl hittar jämt nya vänner. Men se upp för hennes kille.
Han är hetsig och har en metallplatta i käken.
- Här. - Tack.
Vad hände med din käke?
Nicky?
- Han är inte min pojkvän. - Va?
Jag är det. Vem är benranglet som dricker all öl?
Detta är...
Charlie. Hej.
Det är Charlie Hej.
Jag har sett dig förr. På nyår. Du är Sams kompis.
Den kvällen är en enda dimma, men det kan stämma.
- Du sa inte att du känner Sam. - Du frågade inte.
- Men vi är typ bästisar. - Är Sam inte här?
Hon hade aldrig missat det.
Hon ville inte det. Vi kom hit tillsammans,
men hon måste gå nånstans.
Vet ni hur man kommer till hörnet av 5th och 73rd?
Vi ska träffas där.
Sno en bil och kör dit.
SG, de spelar vår låt.
- Kom. - Okej.
Hej då, Nicky.
Bra spelning ikväll. Inte för att verka skum eller nåt.
"Inte för att verka skum eller nåt."
- Jag tänker dra... - Du ska ingenstans.
Kom igen. Häng med mig.
- Seriöst? - Efter dig, sir.
Vart då?
- Kom nu bara. - Okej.
Har du dragit en lina förr?
Jodå. En gång.
Ta för dig.
Så här, Scarface.
Nicholas!
- Billy Three-Sticks. Jävlars. - Jag visste att du skulle komma.
Måste kolla att ni inte drar mitt namn i smutsen.
Vi har ett eget namn.
Ex Nihilo. Det betyder "ur ingenting", som i hur Gud skapade livet.
Jävlar i helvete.
Jag är glad att jag slipper ditt pretentiösa skitsnack.
Kom här.
Men det var inte så illa.
Jag gillade det faktiskt.
Förlåt, men att ni två träffas så här...
Jag har läst Sams zine om bandet. Det här är episkt.
Hon kommer att dö när jag berättar det.
Fan, jag borde hitta henne.
Hon väntar nog på mig.
Vem fan var det?
Tack för att du kom. Det betyder mycket.
Vad är grejen med dig och William?
- "Grejen"? - Kom igen.
Han är min bror. Bor ni ihop? Är det seriöst?
För mig är det seriöst. Om det är det för William?
Det vet jag inte.
Han döljer så mycket. Sitt förflutna, sin familj, sina känslor.
Han slänger saker ur sig.
Han sa att han älskade mig första kvällen, för han visste att det var betydelselöst.
Nå, det är typiskt honom. Nu kan du inte säga att han aldrig sa det.
Men jag kan aldrig veta vad han menar med det.
Varför kom du hit ikväll?
För att det skulle irritera honom.
- Varför bjöd du in mig? - Av samma anledning.
Skål för oss.
Hallå?
Hej.
Regan Hamilton-Sweeney Lamplighter,
du är en värsting!
Men släpp "Lamplighter". Jag har det.
Och döm mig inte. Jag brukar aldrig ta nåt.
Självfallet inte.
Det är nog fyrverkerierna, vilket betyder att Felicias show börjar snart.
Nej, det var definitivt skott.
Nej, vi är på Upper East Side.
Jag är från södern. Vi kan våra vapen.
Det har slutat blöda.
Dags för den riktiga våndan.
Min styvfarbror Amory har kallat på mig.
Eller som William och jag kallade honom: demonbrorsan.
- Kom. Se varför William håller sig borta. - Behöver du hjälp?
- Nej. - Okej.
- Inbjudan sa "vitt". - Vitt.
Men han har beige på sig, och det är grått...
Oj, Lily. Förlåt.
- Du klarar dig. - Okej.
Där är han.
Ursäkta.
Regan, min ögonsten.
Äntligen får jag njuta av min favoritstyvbrorsdotters sällskap.
Amory Gould, det här är Mercer Goodman.
Mr Goodman. Jag visste inte att Regan tog med nån.
- Du återhämtade dig snabbt. - Vi är bekanta från skolan.
Jaha, en student?
Lärare. Men jag är också författare.
Nåt jag kan ha läst?
En roman? En nyckelroman? Kanske nåt i New Yorker?
Jag läser inte alltid skönlitteraturen, men jag gillar illustrationerna.
Jag har inte skrivit nåt som du eller nån annan har läst.
Men jag har planer på det. Snart.
Regan, vad fint. Han är full av optimism.
Jag tyckte också om att skriva en gång i tiden.
Dessvärre producerade jag mest bara exkrement
med några svårsmälta korn av vad som en gång i tiden ansågs kvickt.
Men när jag tände eld på mina anteckningsböcker...
Det var då jag insåg att jag var vuxen.
Nåväl... Ursäkta mig. Det var trevligt att träffas.
Detsamma.
Ingen kan krossa en människa som du.
Jag får ta det som en komplimang.
Det är inte det.
Vänta. Vi måste prata.
- Om vadå? - Din far.
Jag vet. Provsvaren var bra.
Det var en stor lättnad,
men det hjälper inte när han ställs inför rätta.
Vad menar du?
När din pappa kliver av planet imorgon kommer han att gripas.
För vadå?
Han undervärderade vissa tillgångar för skatteändamål
och övervärderade dem för att få lån.
Banken tjallade för FBI.
Det skulle han aldrig göra. Det måste vara ett misstag.
- Nån annan står bakom det. - Han har signerat checkarna.
Byggnaderna står i hans namn. Om de kan ta en, kan de ta alla.
Som hans dotter och företagets operativa chef
måste du ange tonen.
Jag ska samla några rådgivare imorgon.
Vi ska göra en lista. Vi behöver hålla en enad front utåt.
Nej!
Gå bara hem.
Hallå?
Är det nån där?
Hallå?
Herregud.
Hjälp!
Hallå? Jag behöver hjälp.
Nån har blivit skjuten i Central Park.
Jag är vid hörnet av 5th och sjuttio-nånting på East Side.
Kan ni skynda er?
Hon är döende.
Hjälp! Kan nån hjälpa mig!
Sam.
Vakna, Sam! Kom igen, snälla. Sam!
Hon är där inne.
- Vad gjorde du i parken? - Jag vet inte. Jag var inte det.
Jag väntade på bussen, och jag hörde nåt oljud.
Jag trodde att det var ett djur först, men när jag gick in i parken...
Det var då jag såg henne.
- Såg du ingen annan? - Nej.
- Det var så mörkt... - Parsa?
McFadden, norra Manhattan. Vi hittade en färsk en.
Vad har du där?
Den låg ovanpå henne.
Den är min.
Då är väl det här också ditt?
BASERAT PÅ BOKEN AV GARTH RISK HALLBERG
Undertexter: Borgir Ahlström