ארבעה ביולי 2003 -
הצילו!
היי, כאן!
כאן!
היא שם.
ספר לי על הבחורה.
כמה שבועות קודם לכן -
טוב,
האמת היא שמעולם לא הייתי פוגש אותה בלעדיך,
אז במידה מסוימת כל זה קרה באשמתך.
תסביר בבקשה למה אתה מתכוון, צ'רלי.
אם להיות כן לגמרי, ד"ר אלטשול,
הפגישות השבועיות האלה הן לא בדיוק הדבר שאני הכי אוהב לעשות אחר הצהריים.
נעדר -
בסתיו אשתקד אימא שלי התחילה לתת לי לנהוג לעיר בעצמי.
פירוש הדבר היה שכשסיימנו כאן, יכולתי להסתובב בחופשיות.
חנות תקליטים איי-אחת -
למדנו יחד בתיכון.
טוב, לא יחד. היא הייתה שנה מעליי,
סיימה תיכון והתחילה ללמוד באוניברסיטת ניו יורק.
זה לא שהיינו חברים או משהו, אבל היא פשוט מישהי שקשה לשכוח.
אני מכירה אותך.
היי. מאיפה אני מכירה אותך?
אני חושב ששנינו למדנו בתיכון פלאוור היל.
טוב, למעשה אני עדיין לומד שם.
אני צ'רלס וייסברגר. או צ'רלי.
טוב, צ'רלס, מה אתה עושה כאן, במקום רחוק כל כך?
אני מה שכולם עושים כאן,
בורח מלונג איילנד.
תשובה נכונה.
אז מה הבעיה שלך?
יש לך לתור לרופא.
- זה לא רופא כזה. - מה אתה אומר?
הגעת לעיר לבדך. זה חייב להיות פסיכיאטר.
ההורים שלך נפרדים?
ככה אני פגשתי מטפל מתחום בריאות הנפש בפעם הראשונה.
אבא שלי נפטר בספטמבר אשתקד. אז...
כן.
רוצה לראות את הפנזין שלי?
מה זה פנזין?
הוא אוטוביוגרפי למחצה.
ארץ אלף הריקודים -
הוא עליי, אבל הוא לא עוסק בי.
שלום קוראים לי חנונית -
אני אחראית לצילומים, לאיורים, לביקורות המוזיקה.
אני מכירה חבר'ה שחברים בלהקה...
אקס פוסט פקטו -
ואני מנסה לתעד את הסצנה שסובבת אותם,
אבל הם קצת מוזרים בכל הקשור לתמונות ולפרטיות, אז טשטשתי כמה פרטים.
השמות שונו כדי לא להפליל אותם.
זה מדהים.
אני חושבת שאנחנו, ילדי פלאוור היל, צריכים לתמוך זה בזה.
מעתה ואילך, צ'רלס, אתה תהיה הפרויקט שלי.
נפגשנו בכל שבוע אחרי שיצאתי מהפגישה איתך.
ואני מניח שאפשר לומר שאז התחלתי לרכוש השכלה אמיתית.
מייק בלומברג מנהיגות לניו יורק -
רודי ג'וליאני ראש העיר -
בוטס -
בוא.
מצטער.
אתה נראה טוב.
היה בלתי אפשרי, פיזית, להיות עצוב כשהיא הייתה בסביבה.
ממש טוב.
כמו הרבה דברים מגניבים אחרים, אבל די...
אוקיי. אני יודעת. הוא עדיין מתנגן.
סליחה.
"בראס טקטיקס" היה האלבום היחיד שאקס פוסט פקטו יצרו
לפני שבילי שלושה-מקלות פירק את הלהקה,
לפני שהייתה להם הזדמנות להצליח.
ובאופן מוזר,
העובדה שהם הוציאו אלבום אחד בלבד הפכה אותו למיוחד אפילו יותר.
- אתה חייב לקנות אותו. - לא, אין לי כסף.
אני יכול פשוט להוריד אותו באופן פיראטי, נכון?
לא. לא, לא, צ'רלס,
זה ישלול מחברי הלהקה את התמלוגים המגיעים להם.
- אני אקנה אותו. - לא.
כן.
זו נשמעת כמו דרך נהדרת לבלות את הסתיו בניו יורק.
כן. כן, היה נהדר.
עד שהפסיק להיות נהדר. ואני מניח שאין את מי להאשים בזה חוץ מאת עצמי.
טוב, ואת אימא שלי, כמובן.
לא אמרת לי שבילית בחוץ כל הלילה ואז נסעת הביתה בבוקר,
בלי חולצה, ושהקאת כי היה לך הנגאובר?
אוקיי.
זה לא בדיוק מה שאמרתי, אבל כן.
זה היה ערב השנה החדשה, דברים כאלה קורים.
ואתה חושב שההחלטה של אימא שלך
לקרקע אותך למשך שישה חודשים הייתה בלתי סבירה?
זה לא קשור לאימא שלי.
זה קשור לסם ולעובדה שאני אוהב אותה ולכך שאולי היא אוהבת אותי.
ואני לא יודע. אני...
אבל לפני שיכולתי להבין את כל זה,
אסרו עליי לפגוש אותה, אז...
החיים שלי פשוט נעצרו.
זה מעודד, צ'רלי, שאתה יכול לדבר בבהירות רבה כל כך
על תחושת האובדן שלך.
הייתי רוצה שתדבר
על מותו של אביך באותו האופן.
1998 טורניר קנטור פיצג'רלד -
אתה חושב שייתכן שההתמקדות בסמנתה
היא דרך המאפשרת לך להביע רגשות הקשורים לאביך?
- ...מהמטוס. באמת? - זה בהחלט בואינג 737.
נצור בזיכרוננו לעד -
מישהו פגע במרכז הסחר העולמי. אני לא יודע.
מה קורה פה לעזאזל?
קל יותר לפתח רגשות כמו הרגשות שפיתחת
לאישה צעירה ומלאת חיים שגרה במרחק כמה ק"מ
מאשר לעבד את האובדן העמוק והבלתי הפיך של אביך.
...התפוצץ ממש עכשיו. יש פה המון אנשים,
ממש באמצע הרחוב.
פגיעה נוספת. הוא כרגע פגע בבניין נוסף.
שני מטוסים התנגשו במרכז הסחר העולמי בדרום מנהטן.
- רגע, רגע. - היה פיצוץ...
אלוהים אדירים. זה חייב להיות בן אדם.
- איפה? - לא, בבקשה.
- איפה? - אלוהים אדירים.
אלוהים ישמור.
אין לי מילים.
היי, צ'רלי, זה אבא. קרה משהו.
בטח ראית בחדשות.
אני לא חושב שאחזור הביתה.
אני רק רוצה שתדע שאני אוהב אותך.
תסמוך עליי, ד"ר, זה לא קל בכלל.
- הלו. - שלום לך.
אתה עדיין מקורקע?
כדאי שהתשובה תהיה "לא" כי אקס פוסט פקטו,
שאני מקווה שבהיעדרותי נשארה הלהקה האהובה עליך,
מתאחדת כדי להופיע בארבעה ביולי.
כלומר, זה לא ממש איחוד בלי בילי שלושה-מקלות,
והם שינו את השם, אבל הם ינגנו את כל השירים שלהם.
יהיה מדהים.
לא תהיה לך סיבה לחיות אם תפספס את זה.
הלו?
- הלו, צ'רלס? אתה בעניין? - כן. כן, בטח.
אני... כן, אני לא אפספס את זה.
אוקיי, אבל?
אבל, לא חשוב.
פשוט, לא דיברנו המון זמן.
נכון. ניסיתי להתקשר אליך, אבל לא חזרת אליי.
כן, מצטער, לא ממש היה לי מה לומר.
לא, אני מצטערת אם אני אחראית באיזשהו אופן לכך שקרקעו אותך.
לא. כן.
זו הייתה...
תקופה של צמיחה אמיתית והתבוננות פנימית, אז...
אני צוחק. זה היה גרוע. התגעגעתי אלייך.
זה מעציב אותי.
אבל גם משמח אותי מאוד
כי התגעגעתי אליך בטירוף, צ'רלס.
אני חייבת לסיים, אבל בקרוב אתן לך פרטים על הפעילויות המפוקפקות של ארבעה ביולי.
- ביי. - ניקי, תמהר!
- סמי. קדימה. - קדימה, קדימה.
אלוהים אדירים! הצתם כנסייה?
מה חשבת שאנחנו עושים? מתוודים על החטאים שלנו?
תיכנסי לרכב. קדימה!
- בנות. קדימה. למה מחכים? - למה...
למה היעד שלכם היה כנסייה?
- איפה ניקי? איפה ניקי? - לא יודעת.
- רגע, אי אפשר לעזוב בלי ניקי. - הוא מגיע.
- ניקי! - מה לעזאזל עשיתם?
- בוא. קדימה! - קדימה. בואו נזוז!
- אנחנו לא יכולים לעזוב בלעדיך. - תמהר!
היא יפהפייה, נכון?
קדימה!
אנחנו חייבים להתחפף מפה.
קדימה! תן גז.
קדימה, סם.
"הו, יפה הודות לשמיה הרחבים
הודות לגלי תבואה בצבע ענבר
הודות להריה הסגולים והמפוארים
הנישאים מעל שדות נושאי פרי
אמריקה..."
נישימה גופטה.
קייט המילטון-סוויני למפלייטר.
- תשמרי על עצמך. - תודה רבה.
כן. כן. ביי-ביי.
קייט המילטון-סוויני למפלייטר.
- את יכולה להראות לי מי זו אימא שלה? - למה?
אני חושב שייתכן שאני מכיר את אחיה.
- אתה מכיר מישהו ממשפחת המילטון-סוויני? - כן.
מרשים. היא שם.
זה יהיה נהדר. היא תאהב את זה.
אבל בפעם הבאה נעשה את זה אצלך, ברצינות.
- תסלחי לי. סליחה. - היי.
רק רציתי להציג את עצמי. מרסר גודמן.
נעים להכיר אותך. אני... אתה...
- אתה אחד מהמורים של קייט? - לא, לא.
אני חבר של...
אני חושב שייתכן שהוא אח שלך. ויליאם.
רייגן, קדימה. הילדים מחכים.
- אני חושב שהבטחתי להם גלידה. - כן.
אני מצטערת.
תראה, זה לא זמן טוב, אבל היה ממש נחמד...
היה ממש טוב לפגוש אותך, מר גודמן.
היא ישנה, סוף סוף. היא הייתה ממש נרגשת.
כל הכבוד.
הכול בסדר? נראה שאת מעט מוטרדת.
אני בסדר. אני פשוט דואגת לוויל.
הוא לא מתנהג כרגיל לאחרונה.
פעם הוא אהב את יום סיום שנת הלימודים, ואני פשוט לא מבינה את זה.
כן. פעם הוא אהב הרבה דברים.
קלפי בייסבול.
פוקימון.
פוקימון. ההורים שלו.
זו פשוט תקופה. הוא ילד טוב.
רייגן -
הוא משק7 לך -
שנדבר על כך שבגדת בי?
מה? בגדתי?
קית', מאוחר מדי לסבן אותי ולהתחמק מזה.
היא כתבה לי מכתב.
זה לא שלא היו לי כבר חשדות.
ממתי אתה מאזין לליברטינז? בת כמה היא? בת 25?
חכי, חכי.
אם את רוצה לדבר, בואי נדבר. אבל אל תתנהגי כאילו שהכול באשמתי.
וואו. אני מצטערת.
פספסתי את החלק שבו אני בגדתי בך. לא היה לי מושג שהיה לי חבר.
כן, טוב, לפעמים יש הרגשה שכאילו גם אין לך בעל.
היא חושבת שאתה אדם מרתק?
היא נפש חופשייה כל כך וממש מלאת חיים?
כן, פחות או יותר.
יש לה עבודה?
יש לה שני ילדים? אבא חולה?
לעזאזל, קית', אני הייתי הבחורה הזו. אני...
הייתי הבחורה הזו, והפסקתי להיות כזו שנוכל לגדל משפחה יחד.
לעזאזל.
מר גודמן.
היי, אני שמחה שתפסתי אותך.
רק השארתי מתנה למורה של הילדה שלי,
וחשבתי שנוכל לסיים את שיחה שלנו, או להתחיל אותה.
אתה מכיר את אח שלי?
כן, ויליאם חבר שלי. חבר טוב.
אם כי אולי הוא לא חבר טוב כל כך, כי עד אותו היום
לא ידעתי שיש לו אחות.
טוב, לא התראינו שנים,
אז לא ידעתי אם הוא עדיין גר בעיר או אם הוא מת.
אז הוקל לי.
תרצי ללכת למקום שנוכל לדבר בו?
הייתי רוצה, אתה לא יודע כמה. אבל אני חייבת לזוז.
אני פוגשת סבלים אצלי בבית.
מעבר דירה, זה הדבר הכי גרוע שיש.
כן, בייחוד כשזה לא מתוכנן.
אני מקווה שהכול בסדר.
כן, הכול חרא.
אבל תודה ששאלת. נחמד מאוד מצדך.
תקשיב, אם תפגוש אותו לפני ארבעה ביולי,
תוכל לתת לו את זה?
כן. רק תגיד לו שאני מתגעגעת אליו ו...
ושהרבה דברים השתנו.
כן, רק תגיד לו שאני ממש צריכה אותו שם השנה.
כמובן.
ואני אשמח אם גם אתה תבוא, מרסר.
היה נעים לפגוש אותך.
אני שמחה שלוויליאם יש מישהו.
ויליאם המילטון-סוויני -
יום הולדת שמח, יום הולדת שמח.
וואו. האיורים האלה.
יפהפיים.
ואלה... אנחנו.
טוב, זו התקופה הרומנטית שלנו.
אם אפשר לקרוא לה כך.
סוף השבוע בבקתה של ברונו. זו התערוכה שלי.
האיור הזה מתאר את כל אותם ערבים שבהם ישבנו על הגג ופשוט דיברנו, ו...
חייב להיות איזשהו יתרון בלחיות עם אמן שמאוהב בעצמו, נכון?
כן.
טוב. קדימה. תפתח את זה. תפתח את זה. יש מתנה אמיתית בפנים.
איימק -
ויליאם. וואו.
תודה.
באמת שלא היית צריך לתת לי משהו יקר כל כך.
טוב,
בתור השקעה בעתיד שלך,
זה היה די זול.
אני יוצא.
ביום ההולדת שלי?
אני אלך לסטודיו לזמן קצר. בסדר?
אחזור הביתה לפני ארוחת ערב. מבטיח.
קדימה, אתה יכול למקם את המחשב החדש שלך ולהתחיל לכתוב את הרומן החדש שלך.
אל תסתכל עליי ככה.
אני לא מסתכל עליך באופן כזה או אחר.
פשוט זו הפעם הראשונה שאני מציין יום הולדת הרחק מהבית.
כן, זה משהו שכבר ציינת כמה וכמה פעמים,
ו...
אני מצטער אם היום הזה לא עונה על הציפיות שלך,
אבל שמת לב שאתה עדיין מתייחס לג'ורג'יה כאל הבית שלך?
בית, המקום שממנו באתי. לפחות אני עדיין מדבר על זה.
כן, כן.
כי אתה פשוט גבר שמייצג שקיפות וכנות.
איך אתה מתאר אותי בפני ההורים שלך?
מה? השותף שלך?
תראה, אתה לא מבין. זה לא פשוט כל כך.
להם או לך?
בבקשה רק תגיד לי שזה לא קשור
- למעטפה שאתה לא מפסיק להניח בכל מקום... - טוב.
- כדי שאראה אותה. - ויל, אתה מתכוון פשוט לפתוח אותה מתישהו?
היא מהמשפחה שלך.
אני רוצה לדעת איך היא הגיעה לדירה שלנו.
ואני רוצה לדעת למה אתה לא מדבר איתם.
- הם ממש... - עשירים?
התכוונתי לומר נחמדים. בכל אופן, אחותך נחמדה.
אוקיי.
אני יוצא.
אנחנו אנשים בוגרים, מרס.
לציין ימי הולדת זה משהו קצת מגוחך בגילנו.
בל וסבסטיאן הנער בחגורת הזקפה -
תמהר. אתה נמצא שם יותר מדי זמן.
- הוא נמצא שם יותר מדי זמן. - את דואגת יותר מדי. הכול בסדר.
הכול בסדר.
רגע. מילאת את זה עד הסוף? אמרת שאבא שלי לא ישים לב.
הוא לא ישים לב. וגם אמרת שהוא כבר לא עובד הרבה.
- זה לא שהוא זקוק לזה. - לעזאזל, סול.
זו גניבה שלא פוגעת באף אחד. מעולם לא הייתי פה.
מעולם לא היינו פה.
את באה איתנו?
יש לי כמה דברים לעשות. נתראה הערב.
זיקוקי הדרקון הקוסמי -
אני מקווה שזו לא הייתה טעות. לקחת הרבה.
אבא שלה שתיין חסר תועלת.
כן, אבל הוא וסם ביחסים טובים. והיא יודעת כמה הדברים האלה מסוכנים.
פירוטכניקה נהדרת -
היי, קיוויתי שתתקשרי ושאולי תהיי מוכנה לדבר.
למה? כי יש לך תובנות חדשות ועמוקות
הקשורות להתנהגות שלך, שאתה רוצה לחלוק?
קיוויתי שתתקשרי כי התגעגעתי לקול שלך.
תפסיק.
עברו כמה שבועות מטורפים.
התקשרתי רק כדי לשאול באיזו שעה תגיע לאבא שלי הערב.
- לא חשבתי שאת רוצה שאבוא. - אני לא רוצה.
אבל אנחנו הולכים בכל שנה ואנחנו מוזמנים.
אוי, לעזאזל, רג'י. עדיין לא סיפרת לו.
לא, כי צריך לספר לו פנים אל פנים.
ואבא נמצא במיניאפוליס, במרפאה. לא רציתי להפריע לו.
או שאת עדיין מקווה שנוכל לפתור את זה?
אתה הוזה, אתה ממש הוזה.
אולי אני פשוט אדם אופטימי?
או אולי אתה מקווה שאסלח לך
כדי שתוכל להפסיק להיות האיש הרע.
פישלתי. זה לא אומר שזה צריך להיות לנצח.
פישלת? פישלת?
לפשל זה לנעול את המכונית עם המפתחות בפנים.
לפשל זה לשכוח בבית את הכרטיסים לתיאטרון.
זה אפילו לא קרוב למה שאתה עשית.
מה שעשית לנו.
קית', אילו אי פעם היית הולך לטיפול, אילו היית קורא ספר לטיפול עצמי
או מחפש בגוגל, "למה אני חתיכת חרא?"
אז אולי היית מבין למה אי אפשר לפתור את זה.
עשיתי דבר איום, אבל אני אוהב אותך. אני אוהב את הילדים שלנו.
אם את רוצה שאלך לטיפול, אני אלך לטיפול.
קית', הערב אספר לאבא שלי שאני מסיימת את קשר הנישואין.
אתה מוזמן להשתתף בשיחה הזו.
אני לא מנסה להשמיץ אותך.
רג'י, הוא יודע שהסיבה היחידה שבגללה תסיימי את קשר הנישואין שלנו היא בגידה.
אתה סיימת את קשר הנישואין שלנו ואני לא יכולה לשלוט במה הוא יחשוב.
אין טעם לשיחה הזו.
- אתה תגיע או לא? - כן. אני אגיע.
נתראה.
לתשומת לב הנוסעים.
אני לא מאמין. בילי שלושה-מקלות.
סולומון גרנג'י.
מכל התחנות בעולם, הא?
מה יש לך בתיק הזה? יש שם גופה?
מישהו שאני מכיר?
זה לאימון הוקי. יש מגרש החלקה על הקרח חינמי רק בקווינס.
מה שלומך? מה שלום ניקי?
למה בכל פעם כשרואים אותי שואלים אותי מה שלום ניקי?
סתם מתוך נימוס. בלי סיבה אמיתית.
בחייך. אני רק רוצה לדעת איך אתם מסתדרים בלי הלהקה.
ניקי לא יצר איתך קשר?
לא. למה שהוא ייצור איתי קשר?
אנחנו מופיעים בדון היל הערב.
אנחנו מאחדים את הלהקה.
היא תיקרא אקס ניהילו.
עם עלון? וואו.
זה רעיון גרוע והשם אפילו גרוע יותר.
להכניס אותך לרשימה?
זה בארבעה ביולי, סול. יש לי תוכניות.
- היי. - תוכניות חשובות.
- כן? - כן.
להסתובב בתחנת הרכבת?
תגיע הערב. אולי תופתע.
זה היה בילי שלושה-מקלות. יכולת להציג אותי.
לא.
למה לא?
הסכמת לא להתקשר אליי יותר.
אנחנו צריכים לדבר.
אל תדאג, אני לא בהיריון או משהו.
אבל זה חשוב, וזה חייב להיות בארבע עיניים.
אני לא יכול עכשיו.
אוקיי. טוב, אז מאוחר יותר, הערב?
הערב אני צריך ללכת למסיבה של חמי,
שבמהלכה הוא יגלה, בלי ספק,
שבגדתי בבת שלו עם סטודנטית שלומדת בקולג'.
אוקיי. תפגוש אותי לפני המסיבה.
בדון היל בשעה 21:00. ברחוב ספרינג פינת גריניץ'. זה מועדון.
לא, אין לנו על מה לדבר.
אוקיי. אם לא תבוא אליי, אני איאלץ לבוא אליך.
סמנתה, אל תעשי את זה.
הראית לי איפה היה הבניין כשהלכנו למוזיאון.
אני מבקש שלא תעשי את זה. בבקשה. בבקשה, תתרחקי ממני ומהמשפחה שלי.
כבר אמרתי לך, אני לא זו ששלחה את המכתב לאשתך.
אבל אני חושבת שאני יודעת מי שלח אותו.
יש אנשים שלא רוצים שנהיה יחד
ולא סיפרתי לך את זה קודם כי לא ממש הבנתי.
אבל עכשיו אני מתחילה להבין,
ואני ממש מודאגת שמשהו רע עומד לקרות.
כן, כבר קרה משהו רע.
מה יכול להיות גרוע יותר מלפוצץ את הנישואים שלי?
לפוצץ משהו אחר.
דליק הרחק מאש! -
- הלו? - היי, זה אני.
אז יש לי בלת"ם.
ואני צריך ללכת לראות איזו להקה הערב.
האמת שזו הלהקה שלי, שלא כוללת אותי ואת כל מי שחשוב.
חשבתי שנלך לפארק באטרי כדי לצפות בזיקוקים.
היי, בוא איתי. בוא איתי. נו, בבקשה.
מותק? אני לא יכול להפסיד את זה.
אני צריך לראות את החיקוי העלוב הזה בשתי עיניי.
אתה יודע, אני לא מרגיש ממש טוב.
כאוב, כאילו שיש לי שפעת. קראת על סארס?
- אני לא רוצה להדביק אף אחד. - אלוהים.
אין לך סארס, מרס.
אוקיי, בסדר. תישאר בבית,
תדאג לעצמך ותשתה הרבה מים.
ונתראה מאוחר יותר. אוקיי?
- ביי. - ביי.
מר וגברת ויליאם המילטון-סוויני -
מזמינים אתכם לשתות קוקטיילים ולחגוג את ארבעה ביולי -
סם!
היי.
מוכן לערב?
כן. אני מוכן לכל דבר. לכול.
אז הכרטיסים אצלך, או...
כרטיסים למה? לרכבת?
לאקס פוסט פקטו.
זו לא אופרה, טירון. אין כרטיסים.
וקוראים להם אקס ניהילו עכשיו.
בחיי, מה היית עושה בלעדיי?
רגע, מצטער. את יכולה לחכות רגע?
- את יכולה לחכות? אני צריך... - תמהר. הרכבת שלנו יוצאת בעוד 20 דקות.
- הרכבת שלנו יוצאת בעוד 20 דקות. - מצטער, אני בא.
היי, ויל?
ויל?
- מה? - גברת סנטוס בדרך לכאן.
לפי החוק, היא האחראית, אבל תוכל לפקוח עין על אחותך, בבקשה?
היי, תראו את הציפור.
וואו, קייט. היא יפהפייה.
אבא יהיה במסיבה?
כן, זו התוכנית.
אל תחזרי אליו.
ויל, אתה יודע שאבא שלך אוהב אותך מאוד.
וכל מה שקורה לא קשור אליך.
מה את אומרת. תמסרי לסבא ד"ש ממני.
לא...
היי, אז איפה המצלמה שלך?
את בטח רוצה לתעד את האיחוד של הלהקה בשביל הפנזין שלך, נכון?
המצלמה איננה.
אוי, לא. מה קרה לה?
אילו הייתי יודעת, היא הייתה אצלי, לא?
כן. אבל איבדת אותה או שמישהו לקח אותה או...
לכל הרוחות, צ'רלס. אמרתי שאני לא יודעת.
התחנה הבאה היא רחוב קאנאל.
סם? את בסדר?
אתה היחיד ששואל אותי את זה.
דון היל -
- אין לי ת"ז. - אתה לא צריך ת"ז. אתה איתי.
- היי. - ידעתי שאראה אותך הערב, סמי.
- מי הלולב שאיתך? - זה צ'רלס, בן טיפוחיי.
- היי. - אל תשפוט אותו, הוא עדיין לומד.
החברים שלך הם החברים שלי.
קיוויתי שתגיד את זה.
צ'רלס, אתה חושב שתוכל להסתדר לבד במשך שעה?
- אני צריכה להגיע לצפון העיר. - מה נסגר סם?
חשבתי שאת רוצה לבלות איתי הערב.
אני רוצה. אני רוצה. באמת.
אני פשוט... יש בעיה שאני צריכה לטפל בה, והיא לא סובלת דיחוי.
אם לא אחזור בתוך שעה, תבוא לחפש אותי.
ליד הפארק, בשדרה החמישית פינת רחוב 73.
ביי.
תודה.
רייגן, את נראית נהדר.
- מסיבה נפלאה. ברכותיי, פליסיה. - תודה, תודה.
איפה אבא? אני רוצה לשמוע איך היה במרפאה.
מבחינה בריאותית החדשות טובות. הוא עבר את כל המבחנים.
אז זו לא דמנציה?
לפי התוצאות שלו, דבר לא צריך להשתנות.
הוא מרוצה מאוד שזה לא ישפיע על העבודה.
- תשמחי בשבילו, בבקשה. - אעשה זאת. איפה הוא?
למרבה הצער, הייתה סופת ברקים במיניאפוליס,
והמטוס הפרטי מקורקע, אז...
איפה הבעל הנאה שלך?
הוא מגיע. אני חושבת שבקרוב.
כדאי שאומר לך שאנחנו נפרדים... שנפרדנו.
אני תוהה אם זו הסיבה לכך שהדוד שלך, איימורי, מחפש אותך.
טוב, אני לא יודעת מניין לאיימורי לדעת.
לא סיפרנו לאף אחד.
את יודעת, לאיימורי יש נטייה לגלות הכול.
- היה נפלא לפגוש אותך. - כן. אוקיי.
תמצאי את דוד איימורי. הוא נחוש בדעתו לדבר איתך הערב.
כן, אעשה זאת.
אני חושבת שאתה עומד על ז'קט של מישהו.
לא. זה שלי.
כן. התבוננתי בך.
אני אוהבת את האופן שבו אתה רוקד, כאילו שלא אכפת לך.
תודה.
אז יש עליך משהו?
כי אני ממש רוצה קצת ממה שאתה לקחת.
מצטער. כרגע נגמר לי.
מבאס. הייתי דואגת שזה ישתלם לך.
היי, אני יכולה להכניס אותך למאחורי הקלעים אחרי ההופעה.
אני קשורה ללהקה.
כן?
קדימה.
כן!
"בראס טקטיקס החרא הזה אף פעם לא בחינם
כולם בפנים לוקחים מה שהם צריכים
קתולים מקוללים עכשיו תעביר לי את סלסילת האיסוף
אקח תשר במזומן בכל יום בשבוע
אוהו
בראס טקטיקס
שיזדיין ההמון"
טוב, בוס. הגענו.
כן, לא... פשוט תמשיך לנסוע.
תמשיך לנסוע. פשוט תמשיך לנסוע.
טוב.
- לא. אני לא... לא התכוונתי... - תודה.
אני מתנצל. חשבתי שחיכית.
אני מחכה, פשוט לא לאוטובוס.
אני לא ממש בטוחה למה אני מחכה.
לסימן, אולי? אני תמיד מחכה לסימן.
אולי אני אהיה הסימן שלך? ואת יכולה להיות הסימן שלי.
בואי נירגע ונחשוב שאנחנו בדיוק במקום שבו אנחנו אמורים להיות.
אוקיי.
זה מוצא חן בעיניי.
אז אני אשב על הספסל הזה ולא אזוז.
אני אחצה את הכביש לעבר עולם בלתי נודע.
חיים רק פעם אחת, נכון?
פעם אחת זה מספיק, אם חיים כמו שצריך.
מסיפון המשחתת העתיקה במדינה,
האולד איירונסיידס,
לממלכת הקסם,
אלפי מהגרים מיותר מ-100 מדינות
הפכו לאזרחים אמריקאים.
וחגיגות נוספות בדאלאס,
העיר שבה, לרגל יום העצמאות, 100 חיילים חזרו הביתה
מעיראק ומאפגניסטן לשבועיים של מנוחה והתאוששות.
מרסר.
רגע. שכנעת אותו להגיע?
איפה הוא? איפה ויליאם?
אני מצטער, הוא לא הגיע. אם כי החליפה שלו פה.
פשתן לבן. זה נראה טוב עליך.
אז מה אתה עושה כאן?
ככל הנראה, אפילו החליפה האלגנטית של ויליאם
לא מונעת משאר האורחים מלטעות ולחשוב שאני מלצר.
שלוש פעמים.
למה את מתחבאת כאן?
כי אני שתויה וכי אין לי משקה כרגע.
רייגן... לא, תני לי לעזור לך עם זה.
לא, לא. זה בסדר. אני מסתדרת. זה בסדר. זה ייקח רק רגע.
אוקיי. רייגן, בבקשה. תני לי... אוקיי.
אוקיי. תני לי לעזור בבקשה. תני לי...
- זה היה ממש מטופש. - הנה. שימי אותה שם.
הצופה שבי בא לידי ביטוי. טוב, הייתי צופה מצטיין, למעשה.
- מצטערת. - כן. אוקיי.
הנה לך.
זה לא כואב מאוד, נכון?
לא. זה בסדר.
אבל יש לי משהו נגד הכאב.
כאן בפנים?
לא. לא, מה פתאום.
נצטרך לצאת החוצה.
"עמדתי בפינה עם אהובתי
ואין לי סיבה להחזיק בפנים
ממש, ממש, ממש יום-יומי
הרחק מכאן
ואין לי סיבה להתרומם
ולקום
לקום מעפר
העיר בוערת כמי שנוטל את נפשו"
- קדימה. - חכי.
- נראה לי שאני אמור לפגוש מישהי. - בוא כבר.
הוא איתי. סבבה?
כן, סבבה. אין בעיה.
תודה.
שאני אמות, ניקי.
זה היה חזק.
הייתם ממש טובים. בילי היה מת להיות טוב כל כך.
- אף פעם לא ראית את בילי בהופעה חיה. - שיהיה.
תודה על המחמאה.
אתה מתכוון להצטרף אלינו, ילד, או רק לצפות בנו?
- תפסיק. - מה מבין השניים אתם רוצים שאעשה?
אני אוהב את הבחור הזה.
- בוא לפה. אתה. - בוא.
- כן, אוקיי... - כן.
שמישהו יביא לשחיף הזה בירה.
אז, איך את מכירה את חברנו הצעיר?
רק עכשיו הכרנו.
נערת הביבים תמיד רוכשת חברים חדשים.
רק תיזהר מהחבר שלה.
הוא מרושע ויש לו פלטינה בלסת.
- מה... תודה. - הנה.
מה קרה ללסת שלך?
ניקי?
- הוא לא החבר שלי. - מה?
אני החבר שלה.
מי לעזאזל השחיף הזה ששותה את כל הבירה?
זה...
צ'רלי. היי.
- זה צ'רלי. היי. - צ'רלי.
כבר ראיתי אותך, צ'רלי. בערב השנה החדשה. אתה חבר של סם.
כן. אני זוכר את אותו הערב במעורפל, אבל כן. יכול להיות.
- רגע. לא אמרת שאתה מכיר את סם. - טוב, אני... לא שאלת.
אבל כן, אנחנו החברים הכי טובים.
וסם לא כאן?
- אין סיכוי שהיא תפספס את זה. - לא.
היא לא רצתה לפספס. הגענו לפה ביחד והכול,
אבל היא אמרה שהיא צריכה לעשות משהו בצפון העיר.
אתם יודעים מה הדרך הכי מהירה להגיע לשדרה החמישית פינת רחוב 73?
אני אמור לפגוש אותה שם.
לגנוב מכונית ולנהוג לשם.
היי, אס-ג'י, מנגנים את השיר שלנו.
- קדימה. - כן.
ביי, ניקי.
ההופעה שלכם הערב הייתה מעולה.
לא בקטע מוזר או משהו.
- כן. אני אלך. אני... - אתה לא הולך לשום מקום.
קדימה, צ'רלי ידידי. בוא איתי.
- באמת? - כן. אחריך, אדוני.
לאן?
- פשוט תבוא איתי. אני דואג לך. טוב? - אוקיי, כן.
הסנפת קוק אי פעם, צ'רלי?
כן. פעם אחת. כן.
תעשה חיים.
כן.
ככה, פני צלקת.
ניקולס. ניקולס.
בילי שלושה-מקלות. אני לא מאמין.
ידעתי שלא תוכל לשמור מרחק.
הייתי צריך לוודא שאתה לא הורס את שמי הטוב.
יש לנו שם משלנו.
אקס ניהילו. זה אומר "יש מאין", כמו שאלוהים ברא את החיים.
אלוהים ישמור.
אני שמח כל כך שאני לא צריך להקשיב
לקשקושים היומרניים שלך יותר.
בוא הנה.
אתה יודע, זה היה לא רע.
האמת שדי אהבתי את זה.
באמת. אהבתי את זה.
אני ממש מצטער.
העובדה ששניכם נפגשים ככה...
קראתי בפנזין של סם על ההיסטוריה של הלהקה,
וזה פשוט... ממש אדיר.
היא תתחרפן כשאספר לה.
אוי, לא. אני אמור ללכת לפגוש אותה.
היא בטח מחכה לי.
מי לעזאזל הבחור הזה? הא?
תודה שבאת, בילי. אני מעריך את זה.
אז מה הקטע בינך לבין ויליאם?
- "קטע"? - נו, בחייך.
הוא אח שלי. אתם חיים ביחד? זה רציני?
זה רציני מבחינתי. האם זה רציני מבחינת ויליאם?
אני לא יודע.
הוא לא מדבר על המון נושאים. על העבר שלו, על המשפחה שלו, על הרגשות שלו.
הוא אומר דברים בלי להתכוון אליהם.
הוא אמר לי שהוא אוהב אותי בערב שבו הכרנו,
בזמן שהוא ידע שאלה היו מילים חסרות משמעות.
טוב, זה טיפוסי מצדו של ויליאם.
עכשיו אתה לא יכול לומר שהוא מעולם לא אמר את זה.
אבל אני אף פעם לא מבין למה הוא מתכוון כשהוא אומר את זה.
אז למה באת לפה הערב?
כי ידעתי שזה יעצבן אותו.
למה הזמנת אותי?
מאותה הסיבה.
לחיינו.
שלום?
היי.
רייגן המילטון-סוויני למפלייטר,
את תותחית.
תיפטר מהשם "למפלייטר", בבקשה. אני כבר נפטרתי ממנו.
ואל תשפוט אותי. אני בקושי נוגעת בדברים האלה.
כמובן.
אלה בטח הזיקוקים,
וזה אומר שהמופע של פליסיה מתחיל בקרוב.
לא. אין לי ספק שאלה היו יריות.
לא, אנחנו באפר איסט סייד.
אני מהדרום. אנחנו מבינים בנשקים.
הדימום עצר.
הגיע הזמן להתחיל לחוות כאב אמיתי.
הדוד החורג שלי, איימורי, זימן אותי.
או כמו שאני וויליאם נהגנו לקרוא לו, "האח השד".
בוא.
- תוכל לראות למה ויליאם התרחק. - את צריכה עזרה?
- לא. - אוקיי.
- בהזמנה היה כתוב "לבן". - לבן.
אבל הוא לבוש בבז', וזה ממש אפור...
לילי, סליחה. מתנצלת, לילי.
- לא, אתה מסודר. - אוקיי.
הנה הוא.
תסלחו לי.
רייגן, משוש חיי.
סוף סוף אני יכול להתענג על הזוהר של אחייניתי החורגת.
איימורי גולד, תרשה לי להציג בפניך את מרסר גודמן.
מר גודמן. לא ידעתי שרייגן הביאה אורח.
את מתאוששת במהירות.
אנחנו מכירים מבית הספר.
תלמיד?
מורה, אבל אני גם סופר.
כתבת משהו שייתכן שקראתי?
רומן, רומן מפתח או אולי כתבה בניו יורקר?
עליי להודות שאני לא קורא את הסיפורים בכל המהדורות,
אבל אני אוהב את האיורים.
לא כתבתי משהו שייתכן שקראת
או שמישהו אחר קרא, לצורך העניין.
אבל אני מתכנן לכתוב משהו כזה בקרוב.
רייגן, הוא נפלא. הוא ממש אופטימי.
אתה יודע, גם אני פעם ראיתי בעצמי סופר.
למרבה הצער, מה שכתבתי היה בעיקר חרא
מעוטר בכמה גרעינים בלתי ניתנים לעיכול של מה שנתפס פעם כשנינות.
אבל אתה יודע, כשהצתי את מחברות הכתיבה שלי...
זה היה הרגע שבו הבנתי שהתבגרתי.
וואו. תסלח לי. היה נעים להכיר אותך.
כנ"ל.
אף אחד לא יודע איך לרפות את ידיו של אדם כמו שאתה יודע.
כשזה בא ממך, רייגן, זה נשמע כמעט כמו מחמאה.
זו לא מחמאה.
חכי, חכי. אנחנו צריכים לדבר.
- על מה? - על אבא שלך.
אני יודעת. הוא עבר את המבחנים.
כן, זו הייתה הקלה רבה,
אבל זה לא יועיל מאוד כשהוא יצטרך לעמוד למשפט.
מה זאת אומרת, "משפט"?
אין איך לייפות את זה.
מחר, כשאבא שלך ירד מהמטוס, הוא ייעצר.
ייעצר באשמת מה?
באשמת פשעים פיננסיים. הערכת חסר של נכסים מסוימים לצורכי מס.
הערכת יתר של אותם נכסים כדי להשיג הלוואות.
הבנק דיווח לבולשת.
אבא לעולם לא יעשה דברים כאלה. זו בטח טעות.
- אלה עברות שמישהו אחר ביצע. - החתימה שלו מופיעה על ההמחאות.
שם המשפחה שלו כתוב על הבניינים. אם ייקחו בניין אחד, יוכלו לקחת את כולם.
בתור הבת שלו וסמנכ"לית התפעול של החברה,
אנחנו צריכים שתיתני את הטון.
טוב? מחר אכנס כמה יועצים שניתן לסמוך עליהם.
נחליט להתמקד בכמה דברים חשובים. אנחנו צריכים חזית מאוחדת.
לא!
לך הביתה. לך הביתה.
שלום?
יש שם מישהו?
שלום?
אלוהים אדירים.
הצילו! הצילו!
הלו? כן, אני זקוק לעזרה.
היו יריות בסנטרל פארק
אני נמצא ליד השדרה החמישית, פינת רחוב 70 ומשהו, באיסט סייד.
אתם יכולים להגיע בהקדם האפשרי, בבקשה?
היא גוססת.
הצילו! שמישהו יעזור בבקשה!
סם.
סם, תתעוררי. סם, קדימה, בבקשה, סם!
היא שם!
משטרת ניו יורק -
מכבי אש -
כן!
מה עשית בפארק?
אני לא יודע. אני לא...
חיכיתי לאוטובוס, ושמעתי רעש.
חשבתי שזה היה בעל חיים בהתחלה.
אבל כשהלכתי לפארק,
ראיתי אותה.
- לא ראית אף אחד אחר באזור? - לא.
- היה ממש חשוך... - הבלש פרסה?
מקפדן, ממנהטן צפון. נראה שמצאנו ראיה.
מה יש לך שם?
זה היה מונח על הבחורה.
זה שלי.
אז אני מניחה שגם זה שלך?
מבוסס על הספר מאת גארת' ריסק הלברג -
תרגום: גלעד וייס