EN NETFLIX-SERIE
VELKOMMEN TIL WOLDSLEY FENGSEL
I går holdt jeg TED-foredraget mitt. Det gikk kjempebra.
Kvinner som føler seg produktive og kreative
i fengsel, har fire ganger lavere sjanse for å bryte loven igjen.
Om vi vil at de skal slutte med lovbrudd, hvordan får vi det til?
Vi synger og holder oss på rett kjøl.
Men det er forretninger, og jeg har et juridisk problem.
-Når er det vel ikke det? -Når ingen bryter loven.
-Hva het foredraget? -"Jeg vet hvorfor burfuglen synger."
Det høres kjent ut.
Det er et ordspill basert på en bok av Maya Angelou.
Det er den nøyaktige tittelen til en bok av Maya Angelou. Det er…
Hva er det de kaller det? Plagiat.
Det er et ordspill og fort ordnet. Jeg venter på at juristene skal ringe.
Laura. Det er derfor du trenger meg, din trofaste nummer to.
-Ikke nå igjen. -Jeg ville sett slike feil.
Det er ingen skam i å trenge en nummer to.
Når skal du skjønne at jeg ikke trenger en nummer to?
Du gjorde det i går.
Tenk om du hadde hatt en nummer to ved scenen.
Å ha hatt en nummer to ved siden av scenen ville ikke hjulpet på selvtilliten min.
Det er dem.
Hallo.
Ok.
Godt å vite. Takk.
Jeg blir saksøkt av boet til Maya Angelou.
-Pokker! Det høres alvorlig ut. -Ja.
Går det bra?
Jeg må drite.
Fengselsslagsmål
Jeg vet at folk ler av direktøren, Laura, men hun gjør det bra.
Jeg elsker det, og de andre også.
De gjør virkelig en innsats. Jeg elsker det.
Jeg. Elsker. Det.
Gode nyheter.
Saken mot Ange har kollapset, slik vi håpet.
Tiltalen er frafalt, og hun er fri.
Som om ikke det var nok spenning for ett kvinnefengsel,
er det premiere på Sanger fra innsiden i kveld.
Alle er fra seg av spenning.
Se på ansiktet hans.
-Har du pakket, Flaggermusa? -Ja.
Jeg skal bare betale for romservice, så drar jeg.
-Jeg vil bare si… -Vent.
La oss se den dama falle av en stokk.
Jeg vet ikke hva jeg skal si,
utenom takk, til alle sammen, for alt.
Vennskapet, støtten, latteren.
-For å tro at jeg er uskyldig. -Alle er uskyldige.
Noen mer enn andre.
Mest av alt vil jeg si: Takk for at dere lytter…
-Unnskyld, Ange. -Det går bra. Ha det gøy.
Ha det.
Lykke til i kveld.
Jeg vet vi har kranglet, men jeg ønsker deg alt vel.
Takk. Deg også.
Ok.
Du skal visst ikke si "lykke til".
Det bringer visst ulykke. Det er visst "brekk et bein".
Ja ja.
For guds skyld, Doug. Hver eneste gang.
Jeg vet at hun kommer, men hun faller for det…
For guds skyld, Doug.
…hver eneste gang.
Her er hun. Hva er godt i dag? Har du noe å anbefale?
Jeg har stadig en drøm om Cheryl.
Rolig, Gary, dette blir tatt opp.
Nei, den er ikke skitten.
Jeg er på puben i Eastenders. Cheryl står bak baren.
Det er lite folk, for det er varmt, og det er bondens marked på torget.
Jeg er trøtt og prøver å få oppmerksomhet, men hun overser meg.
Dr. Legg kommer inn med en svær ring, som jeg hopper gjennom,
men fortsatt ingenting fra Cheryl.
Så jeg sier, i spøk: "Hva må man gjøre for å få noe å drikke her?"
Hun lener seg fram og sier:
"Herregud, stikk av, Gary."
Hva betyr det?
Hvem vet? Uforståelig.
-Du er en raring. -Drømmer?
Delstat i USA, kjent for mud pie. Det er…
Mississippi.
-M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I. -M-I-dobbel-S-I-dobbel-S-I-dobbel-P-I.
M-I-dobbel-S-I-dobbel-S-I-dobbel-P-I. Hva sier du?
M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I.
-Hvorfor det? -Hvorfor ikke?
Vet dere hvor rare dere er?
Jeg skriver det inn. Men jeg sier M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I.
-M-I-dobbel-S-I-dobbel-S-I-dobbel-P-I. -Det passer ikke.
At de ikke skjønner det!
-Jeg har ikke noe imot en juicebar. -Jo, det har du.
Ved siden av lekeområdet og auditoriet blir det lite plass igjen til fengsel.
Du vet at jeg ikke ba om auditoriet.
-Kan jeg få en prat? -Ja. Dere skal få fred.
Jeg spøker. Du mener med meg. Ha det.
Gå! Kom inn, Ros. Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg fikk dette fra mamma, men jeg kan ikke lese.
Hun kan lese, men ikke snakke. Jeg stoler ikke på andre.
Hvorfor skriver hun til meg?
Har det skjedd noe? Kommer hun ikke på forestillingen?
Hun sa at hun kom, og jeg vet at hun vil.
Har det skjedd noe galt med henne?
Sett deg, Ros. La meg se.
JEG HAR REIST, OG IKKE I BOBIL, MEN TAKK FOR PENGENE.
DIN JÆVLA TAPER.
Er det ille?
Kommer hun på forestillingen?
Nei.
Hvorfor ikke?
Skal jeg…
Skal jeg lese det til deg?
"Kjære Ros. Jeg har fått pengene. Takk.
Men jeg har ikke brukt dem på bobil.
Jeg vet at det er et sjokk.
Jeg kan ikke gå inn på detaljer, men jeg må dra, for begges skyld.
Jeg er knust over å ikke få se forestillingen,
men jeg vet at du blir jævla bra."
JEG VILLE ALDRI HA DEG.
"Syng av full hals for meg, kjære datter.
Jeg er glad i deg. Hilsen mamma."
Faen.
Skrev hun det?
Hun er glad i meg.
Det har jeg jo alltid visst,
men å høre henne si det er…
Det er det beste jeg har hørt.
Dette betyr alt. Jeg skal beholde det for alltid.
Jeg gleder meg til å si det til de andre. La dem lese det.
Mamma er glad i meg.
Faktisk blir jeg nødt til å beholde det en stund.
Det er kjedelige regler. Kjøre det gjennom systemet.
Så får du det tilbake. Jeg skal ta godt vare på det.
-Takk, Laura. -Det er så lite.
Mamma er glad i meg.
"Til Ros. Når du leser dette, har jeg reist langt vekk,
og ikke i en kjip bobil, men takk for pengene.
Jeg kutter ut daukjøttet. Du er daukjøttet.
Jeg kommer ikke for å se forestillingen heller, din jævla taper."
Opp med farten. Vi løper så fort!
"Du var aldri den dattera jeg ville ha uansett. Hilsen mamma."
De fleste innsatte har hatt fæle liv.
De kommer fra utenkelige omstendigheter. Det kan jeg ikke endre.
Men mens de er her hos meg, kan de forandre seg.
Det kommer ikke noe godt av at Ros får høre moras fæle ord.
Det dreier seg om å starte fortellingen på nytt.
Jeg måtte kjempe hardt for å få til denne musikalen.
Overbevise folk om at det ikke bare er fanger som synger.
Det er mye mer. De får et formål, selvtillit og selvfølelse.
De får noe fint i livet, kanskje for første gang.
Jeg vil at de skal fly.
Og jeg tror Maya Angelou ville likt det.
Du vet aldri hva du finner Før du ser på innsiden
Premieren er i kveld! Heather har gjort en god jobb.
-Tenk at vi må opptre foran et publikum. -Hold kjeft, du gjør meg nervøs.
Jeg har spydd to ganger. Jeg er livredd.
Dette er det beste jeg har gjort!
Det beste noen av oss har gjort. Hurra for direktøren!
Vi elsker deg, Laura!
De lar oss invitere folk. Familien kommer for å se det.
Det hun sa!
JEG ER KNUST…
JEG ER GLAD I DEG.
Er det et oppsigelsesbrev i tilfelle det går i dass?
Fornuftig, for det gjør det nok.
Dra til helvete, Dean, dra til helvete
Har du dratt til helvete, Dean?
Dra til helvete!
Av og til må man ta av seg hatten.
-Alle sammen, stor sirkel. Hold hender. -Holder Heathers hånd.
Først vil vi gi dere tre noe, som en liten takk.
Dere gir oss tida deres, og vi verdsetter dere.
Det betyr mye. Vi vil aldri glemme dere.
Det er en penis i leire, med toppen kappet av.
Aldri mer.
Ikke før neste gang.
En, to, tre!
Jeg feis.
Før ville jeg ha elsket det om dette gikk galt for henne.
Se henne dumme seg ut igjen med de samme dårlige ideene.
Men dette føles annerledes.
Hva er det hun sier? "Rehabilitering gjennom kreativitet."
Det er akkurat det hun sier. Og jeg tror hun har rett.
Ikke misforstå, jeg syns fortsatt hun er en kødd, men i dag er bare en seier.
Gitter på vinduet
Men jeg vet at det er blått Bak skyene jeg ser
Jeg er nervøs, men det er ikke…
-Jeg kan all teksten og… -Hva faen?
-Har jeg pissa på meg? -Alt i orden. Vannet har gått.
-Hva? -Jeg har ikke termin ennå.
-Hun kan ikke komme i dag. -Kan vi få hjelp?
Hun skal føde. Kom, vi får deg ut herfra.
Kan det tenkes at du bare har pissa på deg?
-Kan du synge? -Det er veer.
Om du er sikker, men det er bare en og en halv time igjen.
Jeg tror nok hun skal føde, Heather.
-Herregud. -Men hun har hovedrollen!
-Ikke nå, Martin! -Unnskyld.
-Lykke til med babyen! -Hva skal vi gjøre?
-Du må gjøre det. -Herregud.
Hvordan går det, folkens?
Herregud, stikk av, Gary!
Drømmen min!
Bokstavelig talt.
Ikke få panikk, Heather.
Hva har to tomler og redder situasjonen? Denne her.
Ingen Charlee, ingen problem. Jeg gjør det.
Jeg kan ikke replikkene eller sangene. Det gjør ikke noe.
Jeg skal improvisere dette i senk.
Og dere blir med meg! Det er min stund i rampelyset!
Gjør som meg!
Jeg gleder meg!
Når noen vil se meg
Som den jeg er
Se meg
Og rekke ut en hånd
-Når jeg tenker meg om: Hun tar det. -Godt tenkt, Vivian.
Du reddet oss! Du er utrolig!
Når noen vil se meg
Som den jeg er
-Det var meg. -Er dere klare, alle sammen? Showtime!
Så fint å se deg.
Dette er en stor dag. Alle yndlingsdamene mine i ett rom.
Mamma Dede og tante Nala skal treffe Rosalind for første gang.
Vi har sett et bilde. Hun er himmelsk.
Passer godt for vår Sebastian.
Rosalind er med, ja.
Jeg prøver igjen. Kanskje lykken snur. Fint å vise sin støtte.
Jeg får iallfall lukte håret igjen.
Takk for at du kom. Hallo.
Jeg må gå.
For tre uker siden var det ingenting. Nå holder teppet på å gå opp.
Vi lykkes på hengende håret.
Er det Laura? Vi har hørt mye om deg.
-Det er fantastisk, det du gjør. -Vi gleder oss til å se mamma på scenen.
Det var du som ga henne den pene kjolen.
Nå er vi klare til å gå inn.
KL 17.25
Hva gjelder dette?
Nå braker det løs.
Dette blir litt av en dag.
En veldig god, nylig stum sanger har tatt plassen din. Så alt er i orden!
-Ikke vær redd, du har ikke sviktet. -Jeg er ikke redd for det.
Forestillingen fortsetter. Dette ødelegger ingenting.
Ambulansen kommer om 20 minutter. Lykke til.
-Vi har ikke tid. -Tid til hva?
-Babyen kommer nå. -Da skal ikke jeg gå i veien.
Laura, kan du bli?
Vær så snill?
-Her? Og ikke se forestillingen? -Vær så snill.
-Selvsagt. -Takk.
Hvordan det er å ikke være med? Det er grusomt.
Jævla…
Velkommen, mine damer og herrer.
Jeg er Cheryl Fergison. Jeg har hatt æren av å være regissør.
Ja!
Cheryl Fergison.
Det har vært en reise for oss alle, men jeg har aldri tvilt på dem.
Uten mer om og men, start festen!
Mine damer og herrer, her er Woldsley fengsels framføring
av Sanger fra innsiden.
Dette er til mamma.
Unnskyld, Heather. Hvem er Cheryl?
Utgangsposisjon, alle sammen.
Sanger fra innsiden…
Hører du det? Jeg håper det går bra.
Du låser meg inne, glemmer meg
Men jeg er her for å bli
Du vet aldri hva du finner
Når vi ser hvor vi har havnet
Med sanger fra innsiden
Du kan finne deg selv med sanger…
Det gjør vondt.
For deg også, kan jeg tenke meg.
Tenk at jeg får alle tingene mine.
-Da går jeg. -Ha det bra.
Du vet aldri hva du finner
Før du ser på innsiden
Det kommer! Jeg ser noe ganske stort
gjennom noe ganske lite!
Du må bare bevare troen,
vite hvem du er og at ditt sanne jeg vil vinne til slutt.
-Jeg er ansiktsløs -Skal klare det en dag
-Glemt og ukjent -Skal finne veien
-Redd mine feilgrep -Skal klare det en dag
-Definerer meg -Skal finne veien
Definerer meg
Vil du ikke se meg
Som den jeg er
Se meg og rekke ut en hånd
Ta hånden min
Ta meg inn fra min verden på utsiden
Til der jeg er fri
For noen ser meg
Det heter en ballade.
Press én gang til!
Utrolig. En person kommer ut av en person.
Flink jente!
Det har vært en glede.
Man ser det beste og det verste av folk der inne.
Men man har bare hverandre.
Om man ikke forstår det, sliter man.
Noen forstår betydningen av lojalitet,
solidaritet, søsterskap.
Omgi deg med dem, om du kan.
For dem som ikke forstår styrken i å stå side ved side,
håper jeg at de forstår det en dag.
Det er aldri for sent. Som jeg alltid sier:
Undervurder aldri hvor gode folk kan være.
Ikke gode.
Dumme.
Jeg visste ikke at det var en ekte kniv!
Vil du holde?
Ja.
Du er noe for deg selv.
-Laura, du må bli med meg. -Dean.
-Hun er en gutt. -Nå, Laura.
-Kan ikke du ordne det? -Ikke denne gangen.
-Hvorfor det? -Jeg vil at du skal ta ham.
-Hva? -Du blir flink til det.
Vicki?
-Går det bra? -Ja.
Tekst: Øystein Hellesøe Brekke