Добро утро, ангел!
Ставай! Отиваме на пазар.
Дори не знаеш ти,
с какъв негодник си, спирачки нямам грам.
Какво, Лея? Много друса, често натискаш спирачка.
Убиваш ни кефа отзад. Какво става?
Далеч от дома,
в този град горещ като пещ замръзва ми кръвта.
Кажи им,
видиш ли ги ти,
че не работиш без пари.
Услуги не върша,
няма безплатен обяд.
Не искаш да видиш
каква съм гад.
Мислиш, че съм лош,
но дори не знаеш
ИДОЛ
какъв негодник съм аз,
и то негодник голям,
дори не подозираш, знам.
О, "Валентино"! Виж! Спри тук.
Здравейте!
О, божичко!
Ти си по-добра от тях,
майната им на всички,
негодник съм аз голям,
дори не подозираш, знам.
Благодаря.
Много ви благодаря.
Здрасти! Как си?
Добре дошли!
Благодаря. - Радвам се да ви видя.
Добре дошли!
Виждаш ли младата дама? - Да.
Имаш ли нещо толкова красиво като нея?
Все ще намерим нещо. - Чудесно!
Хубаво шампанско. Какво е? - Специално за "Валентино".
Боже мой! Леле! - Харесва ли ти?
Толкова е секси, че ми идва да я разкъсам.
Страхотно! Какво още има? Виж това.
Харесва ми. Боже! Прекрасно.
Можеше да е малко по-разголена.
Трябват ти само токчета. Джос, ще пробваме обувки.
Не обичам равни. Харесват ли ти?
Да, за вкъщи. Ето. Виж тези.
37-и номер ли са? - Да.
Благодаря.
Изглеждат чудесно.
Супер е! Дай ми я. Браво!
Ами това? Връзват се.
Не, това е боклук.
Какво ще ми кажеш за него?
Чудесен е. Отдавна работа при нас.
Така ли? - Да.
Не е толкова добър. - Чудна блуза.
Ще й хареса. - Няма.
Леле! Чудесно изглеждаш.
Харесва ли ти? - Да.
Само още веднъж да я погледнеш!
Не... - Само още веднъж!
Съжалявам. - Само още веднъж!
Ще измета улицата с теб и ще те спукам от бой.
Ще те смачкам. - Съжалявам.
Ще те смачкам.
Съжалявам, не знам какво намекваш,
но нищо не сам направил. - Дай да видя!
Хайм? - Звънях ти 14 пъти.
Къде си? - В къщата ли си?
Разбира се, каза, че е спешно и дойдох.
Казах ти, че е безмозъчна кучка.
Хайм, страх ме е от този Тедрос.
Взе да се разпорежда в къщата.
Пистолет.
Какво значи да се разпорежда?
Сутринта седя в кухнята и говоря с Андрес,
той влиза и го уволнява.
Не ми дреме за това.
Къде е Джослин?
Пазаруваме.
Пазарувате... Пазаруват.
Пълни глупости! - Какво ти става?
Нямам време за глупости.
Шегуваш ли се? Пазарувате значи?
Казах ти, че е безмозъчна кучка.
Трябва да го видиш.
Поема контрол над къщата, психически.
Работя с Джослин. Парите не са проблем.
Да, той трябва ми тук.
Когато Майк Дийн дойде, продуцентът на Кание е...
Да. - Къде да се настани?
Ще говоря с Джослин.
Колкото и да ти е трудно да го смелиш,
аз командвам шоуто.
Добре.
Но пак трябва да говоря с Джослин.
Лея.
Бавно загряваща ли си?
Какво ти казах?
Аз командвам шоуто вече.
Разкърши се.
Огън! Взимаме го. - Да пробвам ли това?
Харесва ми.
Може би тази? - Не.
Сигурен? - Не.
Шибаняк!
Хайм, не разбираш.
Принуждава ни да пазаруваме.
Не, промива й мозъка.
Промиват й мозъка.
Как са пробиотиците? - Чудесно! Виж!
Боже! - Много по-добре е.
Изглеждаш страхотно.
Много по-добре.
Нали? - Тялото ти е толкова стегнато.
Страхотно изглеждаш. - Андрес!
Може ли да не опипваш момичето ми?
Не разбираш. Той е...
Граници.
Семейството ми са лекари. - Ти лекар ли си?
Не, сестра ми и баща ми са гастроентеролози, така че...
Приятелят ми е гинеколог.
Да си ме видял да си завирам пръста във всяка?
Скъпи, всичко е наред.
Никак не е наред това, което направи.
Нали?
Изчезвай оттук!
Само шефът може да ми нарежда.
Кой? Тя ли?
Андрес, съжалявам,
не знам дали е редно вече.
Радвам се, че си сътрудничихме, но...
Желая ти всичко най-хубаво.
В превод значи: "Чупката, Андрес!".
Сериозно говоря.
Аз карам, той я лиже на задната седалка.
Не знам какво да правя.
После ме гледа в очите.
Сигурна съм, че той извика папараците...
Чакай!
Почакай малко, Лея.
Какво обичаш, Финк? - Хайм, да ме убиеш ли искаш?
Днес - не. Защо?
Децата ми да растат без баща?
Това ли искаш? - На никого не го пожелавам.
Отмени турнето тогава.
Защо го казваш? Турнето ще изкара милиони.
Какво става? - Милиони? Тя ми докара колит.
Дрискам повече кръв от хлапето на острова на Епстийн.
Разочаровала ли те е някога? - Да, 6,7 млн. пъти.
Помниш ли? - Освен в този случай.
Защо ти харесва да избираш дрехите ми?
Имаш нужда от малко вкус.
Имам вкус.
Ами...
Сериозно? Като малка - добре. Но сега имам. Не мислиш ли?
Не, нямаш.
Последните два дни имаше много вкус.
Знаеш ли какво си мисля? - Какво?
Мисля си, че си гей.
Не съм.
Прозвуча точно като гей.
Глупости ще говориш, а?
Глупости, а?
Глупости ще ми говориш, а?
Ники се обади, че сваля "Грешница от световна класа".
Единствената песен, която продава шибаните билети?
Вярно ли е? - Изчакай секунда.
Пусни силно радиото.
Много силно. - Добре.
Точно така.
Финк, не те чувам. В студиото сме.
С Джослин ли си?
Пусна ми две нови песни. Ще станат хитове.
Джослин има нова музика?
Разбира се. Какво ти става?
Защо не съм я чул?
Джос? Хей, Джос! - Да?
Финк е. Напълно се е побъркал. - Боже мой! Защо?
Не й казвай, че се тревожа.
Не се тревожи. Вярва ти напълно.
Добре. Кажи му да мине.
Липсва ми. - Липсваш й, Финк.
Прати ми песните, включи ме на микрофон, искам да ги чуя.
По средата сме. Ще ти се обадя. Става ли?
Не, не, не. Аз...
Мамка му!
Нека да го поема, татенце.
Ще свърша. - Недей вътре.
Ще свърша вътре. - Недей!
Ще свърша... - Недей!
Не може да свършваш в мен. - Заболя ме.
Съжалявам. - Какво?
Не можеш да свършваш в мен. - За малко да ми го извиеш.
Какво да направя?
Не знам. Измисли нещо.
Какво ще правим, Хайм? - Намали музиката.
Чуваш ли ме? - Наистина ме е страх...
Това, което прави,
е много страшно.
Добре. Успокой се. Чакаме тук.
Здравей! - Здрасти!
Мамка му!
Отвратителен си!
Да се махаме оттук!
Отдръпнете се! Моля ви отдръпнете се.
Страхотно е.
Харесва ли ти?
Тедрос.
Хайм. Приятно ми е.
Съдружничката ми Дестини. - Приятно ми е.
Приятно ми е. - Какво правите тук?
Не може ли да дойда да те видя?
Можеш. Обикновено искаш да говорим за нещо.
Песента, която сте написали заедно?
Не ми излиза от главата....
Написахме я за една нощ.
Да, бе! Наистина ли?
За една нощ.
Ти ли я продуцира?
Двамата заедно.
Знам, че няма да я пуснете, но щях да добавя хор.
С хор щеше да звучи много добре.
Невероятно е колко разбира от музика.
Така е. - Вярно е.
Впечатляващо е за самоук човек.
Почти невероятно е. - Почти.
На какво дължим този късмет? Откъде си?
Как се озова тук?
Тукашен съм. - От Ел Ей ли си?
Да. - Никой не е от Ел Ей.
Да. - От коя част?
Холивуд.
Израснал си в Холивуд? - Да.
Иха! И аз.
Сериозно? - Там съм родена.
В кое училище си учил?
За жалост, не бях добър ученик.
Малко ме е срам. - Изхвърлили са те от училище.
Да. - От кое училище?
Ди, защо искаш да се срамува,
че са го изгонили от училище?
Боже мой!
Много съжалявам. Засрами ли се?
Честно казано, и мен ме изритаха.
Приличаме си. - Изритали са те от гимназията?
Изритаха ме. - Защо?
Спуквах надутите кучки от бой.
Не може да бъде.
Няма начин...
Защо ли не съм изненадана?
Джос, помоли ме да ти дам две седмици, нали така?
Имате ли план?
Каква е следващата стъпка? - Аматьор съм.
Исках да доведа човек, който да синтезира идеите им.
Обадих се на Майк Дийн. Познавате ли го?
Върхът е. Идва в клуба ми.
Познавам ли Майк Дийн?
Майк Дийн? Мамка му!
Точно той ни трябва. - Най-добрият е.
И тя го заслужава. - Да, така е.
Продължавайте в същия дух.
Три песни за две седмици. А? Хитове.
Не песни. Хитове. - Хитове.
Безспорни. - Безспорни.
Нищо друго. - Нищо друго.
Знам, че се забавлявате, но можете ли да се съсредоточите?
Да. - Честно казано,
никой вече не вярва в теб.
Хайде! Стига! - Не, не, не.
Трябва да знае истината и какво рискува.
Не я стряскай така. Притискаш я.
Добре дошла в клуба!
Аз съм стреснат, тя - също,
ако имаш ум в главата и ти ще се стреснеш.
Правиш го или край, това е.
Прав е. - Няма място за провал.
Използвай го за мотивация, но това е положението.
И Майк Дийн ще идва?
Защо си губите времето с мен? Залавяйте се за работа!
Хайде! - Разбрах те.
Три големи хита.
Ще се разбера с Ники. Гледай да не ми провалиш кариерата.
Ще се постарая. - Или твоята.
Чао! - Чао, Ди!
Чао, сладурче!
Той много ми хареса.
Невероятен е.
Мина по-добре, отколкото очаквах.
Да.
Момичето ни е в беда.
Баба казваше никога да не вярваш на човек с миша опашка.
О, да! Напляскай ме. Да.
Невероятно! Чудесно!
Защо не пееш за майка ти?
Не знам, имам чувството,
че на никого не му се слуша за това.
Не това искат от мен.
Не знам, плаши ме.
Да. - Сякаш...
колкото повече допускаш хората до себе си,
толкова повече те отбягват...
Добре.
Да. - Никога не съм пяла
за нещо истинско. - Да.
Или за нещо важно за мен.
По някой текст от време на време. Тайно. Няма нужда да знаят.
Да, права си. Няма нужда да знаят.
Само ние ще знаем.
Трудно ли беше, когато тя...?
Когато умря ли? - Да.
Съжалявам.
Беше много болна дълго време и...
Държах ръката й, когато затвори очи.
Съжалявам.
Но чувствам, че още е тук.
Сякаш още е в къщата.
В стените, в прозорците, в огледалата.
Усещам как още...
ме гледа.
Благодаря ти.
Кзандър, извиках те, за да ти кажа,
че творческите ти насоки са пълна нула.
Съгласен съм.
Съгласен ли си?
Творчески директор си, как така?
Знам. - Какво й става на индустрията?
Всички мразят работата си.
Добре дошъл в музикалния бизнес!
Как издаваш нещо, което мразиш?
Принуден съм.
Как така? - Може да имам най-страхотната идея
на света и често имам,
но накрая става каквото искат лейбълът и Джослин.
Какво мислиш за "Аз съм развратница". - Песента ли?
Да. - Става.
Става? - Средна работа,
няма нищо ново, лошо момиче по калъп.
Кога беше последното наистина лошо поп момиче?
Да кажем, че имаш картбланш.
Какво щеше да направиш?
Щях да взема снимката, на която й се бяха изпразнили върху лицето
и щях да я сложа на корицата на албума.
Сериозно говоря. - Страхотна идея.
Умник си.
Искаш ли кока?
Не, в коката в Ел Ей има фентанил.
Не и в моята.
Прототипът на фантазиите ми беше ти.
Сега си представям как те чукам с отворени очи.
Ганджата остави, ще те възбудя аз,
защото ме възбуждаш ти, да - възбуждаш ме.
Трудно е истината да различиш...
Може ли да спрем?
Престани. Моля те.
Не го усещам. Съжалявам.
Защо спря? - Не знам. Ще го повторя.
Беше много хубаво. Изпаднах в транс.
Не, беше много по-добре преди три записа.
Халюцинираш. - Какво си мислеше?
Току-що се влюбих в теб.
Изпей с мен следващата.
Не.
Не?
Не.
Ако Тедрос те чуе, ще си изпатиш.
Какво? - Много.
Нямаш право да отказваш.
Нямаш право да отказваш ли?
Да. - Защо?
Защото с отказа си се лишаваш от преживяване.
Не всички преживявания са хубави. - Може да поспорим.
Много опростенчески поглед върху нещата, Джос.
Какво говориш?
Най-ужасните преживявания в живота може да са най-ценните.
В творчески план.
Да.
Не знам, може би до известна степен.
Робърт Плант имал син, починал, когато бил на пет години
и той написал "Цялата ми любов".
Една от най-красивите песни, писани някога.
Но ако Робърт Плант имаше право на избор,
щеше да предпочете живота на сина си.
И целият свят щеше да загуби.
Вярваш ли го?
Да. - Да.
Сбъркано е.
Наистина е сбъркано.
Колко често хората идват
и ти казват, че си им спасила живота с музиката си?
Често. - Често?
Вярваш ли им, като го казват?
Да.
Сега си представи, че си Робърт Плант.
Представи си, че си загубила любим човек
и си написала една от най-великите любовни песни на света.
Тогава какво?
Според теб заради загубата на сина си
е могъл да напише песен, спасила много човешки животи.
Да.
Затова правиш всичко, което те карат да правиш.
Да. - Да.
Буквално всичко?
Всичко.
Интересно.
Айзък, стани и целуни Рамзи.
Виждаш ли?
Да.
Щеше ли да го направиш, ако Лея беше тук?
Да, нищо нямаше да промени.
Дори и ако я нараниш? - Да.
Чувствата се променят.
Делото ти, приносът ти към света,
трае вечно,
а не чувствата на Лея.
Ще ме целунеш ли?
Теб ли? Не е добра идея. - Да.
Защо?
Знаеш, че Тедрос ще ме убие.
Реч? - Да.
Когато мама купи тази голяма къща, се боях,
че ще се чувствам още по-самотна,
защото трудно ще я напълня.
Знам, че не познавам още много добре всички тук,
но искам да ви благодаря, че дойдохте в живота ми
и го изпълнихте с музика, вдъхновение и любов.
Много важно е за мен
и отдавна не съм се чувствала толкова щастлива.
Благодаря ви. - Джос.
И Тедрос...
благодаря ти, че ме научи как да се забавлявам отново.
За това да намериш семейството си!
Да намериш семейството си!
Наздраве!
Кзандър има страхотна идея.
Не. - Да, има.
Да, имаш. - Кажи ми.
Искам да преспя една нощ.
Не, без такива. - Какво?
Кажи им. Гениална е.
Да, нямам търпение.
Хайде! - Добре.
Мислех си,
щом като чудният ти лейбъл толкова иска
да те изкара лошо момиче,
да вземем снимката, на която ти се бяха изпразнили върху лицето
и да я сложим на корицата на албума.
Гениално! - Яко!
Великолепно!
Шегувате се.
Не се шегувам. - Не.
В никакъв случай!
Кажи ми защо.
Защото си пример за толкова много малки момичета.
О, боже! - Сигурно са видели снимката.
Със сигурност са я видели.
Да, но е друго ти да я използваш.
Значи само интернет може да я използва срещу мен?
Проповед. - Не, интернет е на твоя страна.
Не. - Буквално всички написаха
прекрасни материали в твоя защита
и правото ти да пораснеш и да имаш сексуален живот.
Няма значение дали ми се подиграват,
или ме подкрепят.
Всички се възползват и карат още хора да я видят.
Точно за това трябва да е корица на албума ти.
Нямам албум. Изхвърлих го.
Добре. На първия ти сингъл.
Отгоре може да пише:
"Очаквайте ново музикално изпразване".
Жестоко. - Яко.
Жестоко. - Много яко.
Ще си помисля.
Помисли си.
Не знам дали ми се иска да съживя хаштага с Джослин еди-какво си.
Мина му времето. Не искам да го връщам.
Какво ти пука?
Унизително е, кара ме да се срамувам от себе си.
Защо?
Защото, искам да бъда...
Гадно е. Наистина. Така е.
Не, какво щеше да кажеш преди това?
Щях да кажа,
че искам да ме вземат на сериозно.
Защо?
Защото искам.
Но защо?
Защото искам дълга и значима кариера,
а не да стана за посмешище.
Ще имаш, Джос. Повярвай ми.
Не и ако не поема рискове.
Лесно е да го кажеш, ако не ги поемаш ти.
Да, но това е правилният риск в правилния момент.
Няма такова нещо като "правилен риск".
Неслучайно се казва "риск".
Ако е правилният, знаеш как ще се развият нещата.
Тъкмо обратното на риска е, залагаш на сигурно.
Като всички останали.
Това ли правиш?
Защо ми говориш, все едно съм новак в музикалната индустрия?
Не съм. Ти си.
Вярно е.
Не бъди груба. - Не съм.
Правя го вече повече от десетилетие...
И си блокирала. - Да, така е.
В момента. - В момента ли?
Коя е последната песен, която си написала?
"Зазоряване". - "Зазоряване".
Боже мой!
От втория ти албум е. - Любимата ми песен.
Разбира се. - От албума.
Кога? Преди година? Година и половина?
Да, нещо такова.
Не е голяма работа. Мисля, че ще е правилната песен.
Искаш да кажеш "правилният риск".
Да, правилният риск.
Може би затова не можеш да напишеш песен.
Прекалено много мислиш.
Именно.
Ти поне знаеш, че не е толкова просто.
И да, и не. Тедрос има право.
Прекалено много те вълнува какво мислят хората.
Иначе нямаше да имам кариера.
Ако те вълнува прекалено, няма да имаш.
Защо тогава се оплакваш, че правиш повърхностна музика?
Не можеш да напишеш нищо искрено, когато мислиш само
какво ще кажат хората.
Правиш повърхностна музика, защото си мислиш за повърхностни неща.
Не е повърхностно да правиш музика, която достига до хората.
Не е. - Нали?
Защо просто не бъдеш себе си?
Защото няма да се припознаят в мен.
Сигурна ли си?
Добре. Какво да разкажа за себе си?
Гадостите, които си преживяла.
Гадостите, които съм преживяла, също не са за всеки.
Да, съгласен съм.
Майка й беше от рядка порода.
Как така?
Не ми се говори за това пред всички.
Късно е.
Тедрос.
Моля те. Не сега.
Джослин, нямам тайни от хората на тази маса.
Това е твое право.
И ти няма да имаш тайни.
Лесно е да се каже, когато не знаеш подробностите.
Скъпа, каквото и да ми кажеш,
няма да те обичам по-малко.
Говоря от името на всички на тази маса.
Няма страшно. Обещавам ти.
Правеше много неща.
Много неща.
Най-обичаше да ме удря с четката за коса.
Къде?
По дупето,
по бедрата, по корема, по гърба.
Там, където не се виждаше.
Защо го правеше? - За да се съсредоточа.
Един вид насърчаване, предполагам.
Като куче.
Правеше го, за да си запомня текста, танците, финала на песните,
за да не заспя,
да се събудя навреме.
Правеше го, когато ме хващаше
да пуша, да пия или да флиртувам с някого, когото не одобряваше.
Правеше го, когато преяждах, ако не тренирах и когато ме хванеше...
да се усмихвам на себе си.
Колко дълго продължи?
Докато от химиотерапията вече нямаше сили да вдигне четката.
Не се ли отбраняваше?
Не. - Защо не?
Защото някои битки не можеш да ги спечелиш.
Много тъжно.
Никой нищо ли не каза? - Не.
Ами вие?
Ами...
Не знаех какво можем да направим.
Сигурен ли си?
Правех каквото можех на времето.
Наистина ли? - Да.
Колко силно те удряше?
Достатъчно, за да се отвори рана.
Мили боже!
И Кзандър те подкрепяше?
В много отношения - да.
Никой не е обелил дума, защото са ви плащали ли?
Не беше заради това.
Не? - Не.
Ти как мислиш?
Беше ужасно ненормално положение
и никой не знаеше как да постъпи правилно.
Частица от теб пита ли се дали не си блокирала,
защото майка ти я няма?
Да.
Значи ти липсва, а?
Да ме удрят ли?
Стимулът, който ти дава.
Понякога.
Ако обичаш музиката, която правиш,
смяташ ли, че си заслужава?
Да.
Лея, изглеждаш уморена.
Айзък, заведи я да си легне.
Да. Добре.
Ела!
Хей!
Ще превърнеш травмата във вдъхновение.
Ще черпиш от нея.
Ще я почувстваш.
Ще я посрещнеш.
Ще я запомниш.
Ще я оставиш да изличи всичко.
Пазиш ли още четката?
Да.
Върви я донеси.
Добре.
Стотици пъти са ме манипулирали,
но толкова нежно - никога,
Адът е мястото за такива неща,
но аз никога не съм се терзал така.
На разбрах защо мама плачеше.
Заради тайната ни може би.
Мислех си, че ще ни намериш някой ден,
но бавно умирам, докато чакам да дойдеш при мен.
Топлеше ме в прегръдките си,
преди да ме оставиш ти.
Кръвта ми сега е студена,
не остана време да ти призная:
Вземи ме обратно,
вземи ме обратно,
обратно ме вземи,
вземи ме обратно,
обратно ме вземи,
вземи всичко,
вземи ме,
вземи ме.
Вземи ме обратно,
обратно ме вземи,
вземи ме обратно.
Оттук нататък накъде?
Задръж сърцето ми и ме пусни.
Оттук нататък накъде?
С всяка мелодия ме целуни.
Някога от теб ме беше страх.
Ласката ти забранена аз обичах
и споменът за теб ме наранява тъй дълбоко,
че раната зараснала ще отворя,
само мъничко да се постопля.
Прегърни ме!
Да те пусна да си идеш няма,
защото във вените кръвта ми е студена.
По телефона чакам аз да се обадиш.
Вземи ме обратно,
обратно ме вземи,
вземи ме обратно.
Много ще те заболи,
но ако преодолееш болката,
ще бъде прекрасно.
Всичко вземи,
всичко вземи,
Вземи ме ти,
вземи ме ти.
Вземи ме обратно,
обратно ме вземи,
вземи ме обратно.
Благодаря ти, че се грижиш за мен.