Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הבוס מסתכל בעצבים, אז בואו נמשיך הלאה.‬
‫המכתב הזה הוא על מבחני הכניסה לתיכון.‬
‫מהמאזין שלנו, "טלה רדום".‬
‫"די-ג'יי נאוטו, ערב טוב."‬
‫ערב טוב.‬
‫"אני שונא ללמוד למבחני כניסה.‬
‫"בא לי למות."‬
‫אוי, לא. זה לא טוב.‬
‫"זה לא שאני שונא ללמוד, זה…"‬
‫מסמונה, אתה יודע את התשובה לזה?‬
‫מה? אין לי מושג.‬
‫"הפי טרן" טעים כל כך!‬
‫היי, סנבה, תן לי לראות.‬
‫היי, יש לך אבקה על האצבעות!‬
‫זה טרגי שאתה לא יודע מהו אושר ה"הפי".‬
‫לא אכפת לי מהאושר שלך.‬ ‫-"סליחה, אני יודע שזה לא חשוב…"‬
‫אם הוא מבין שזה לא חשוב,‬ ‫למה לטרוח לכתוב לתוכנית רדיו?‬
‫"הפי טרן"!‬
‫למה הפלצת מתחת לשמיכה?‬
‫זה מסריח כמו סוף העולם!‬ ‫-הקרביים שלך בטח רקובים!‬
‫המוח שלי באמת רקוב.‬ ‫-יש לזה ריח של חמוצים.‬
‫בחיי…‬
‫מה זה?‬
‫מפעל הפלדה…‬
‫- שבועון שונן זונדג 1991 -‬
‫"אין שום דבר שאני רוצה לעשות‬ ‫ולא אכפת לי מהעתיד.‬
‫"אז למה אני צריך להתאמץ כל כך?‬
‫"זה כאילו תמיד חשוך,‬ ‫לא משנה כמה רחוק אלך."‬
‫באותו רגע, ידענו.‬
‫"סליחה, אני יודע שזה לא חשוב…"‬
‫אפילו בלי שמישהו יסביר לנו.‬
‫מסיבה כלשהי, ידענו.‬
‫שהמקום הזה‬
‫היה שונה מהמקום שהיינו בו קודם.‬
‫"אז אני חושב שאוכל להפוך‬ ‫לגרסה טובה יותר של עצמי.‬
‫"אם אתקבל לתיכון…"‬
‫מסמונה, אתה הולך?‬
‫תזדרז, מסמונה!‬
‫"אקרא ספר אחד בשבוע‬ ‫ואפילו אעזור להורים שלי לפעמים.‬
‫"אז בבקשה תן לי לעבור את המבחנים.‬
‫"בבקשה, אלי!"‬
‫השמיים התנפצו!‬
‫היי, זה…!‬
‫עשן עולה ממפעל הפלדה.‬
‫זה באמת עשן?‬
‫העשן נוגס בסדקים!‬
‫הסדקים…‬
‫נסגרים.‬
‫- מאבורושי -‬
‫מוכנים, קדימה!‬
‫מסמונה קיקואירי, בן 14.‬
‫הוא מעולף. הוא מחוסר הכרה.‬
‫מסמונה, היי, היי, היי!‬
‫הוא השמיע קול ממש מוזר.‬
‫מסמונה, איך זה היה?‬
‫ראיתי את זה.‬
‫למסמונה קיקואירי יש שיער ארוך.‬
‫תפסיק!‬
‫ססאקורה, די עם ההתחרמנות הזאת.‬
‫אני לא שולט בזה, מסמונה נראה כמו בת מאחור.‬
‫אתה שמנמן יותר אז לך יש ציצים.‬
‫ארוטי כל כך!‬
‫לא אכפת לי‬ ‫שאומרים לי שאני נראה כמו בת.‬
‫זה לא אומר שאני אוהב בנים.‬
‫אני אוהב בנות,‬
‫אבל אין לי העדפה למישהי מסוימת.‬
‫אבל בכל זאת…‬
‫מסמונה, תסתכל.‬
‫זאת מוטסומי סגאמי.‬
‫אני מצטערת!‬
‫זה נפלא כל כך.‬
‫החלק האחורי של הברך…‬
‫מחרמן כל כך!‬
‫זה קצת ממוקד מדי.‬
‫תודה רבה על המחמאה.‬
‫תפסיק לדבר כמו זקן.‬
‫היא גם זקנה.‬
‫מסמונה קיקואירי שונא את מוטסומי סגאמי.‬
‫אלה שלא הגישו את טופס הניטור העצמי שלהם,‬
‫תדאגו להשלים אותו לפני סוף השבוע.‬
‫קיקואירי, אני מדבר עליך.‬
‫אבל זה כל כך חסר תועלת.‬
‫לכתוב אותו הדבר‬ ‫שוב ושוב כדי להימנע משינוי.‬
‫פשוט תכתוב מה שבא לך וזהו.‬
‫הם לא קוראים את זה בכל מקרה.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫הם כעסו עליי‬ ‫כי שיניתי את החלומות שלי לעתיד.‬
‫מה כתבת?‬
‫"הטויבוי של מוטסומי סגאמי"!‬
‫כמובן.‬
‫מה אתה רואה בה? היא כל כך רגילה.‬
‫אני פשוט אוהב שהיא נראית‬ ‫כאילו קל לדחוף אותה לעשות דברים.‬
‫הנה דחיפה! ועוד אחת!‬
‫זה כואב!‬
‫עוד דחיפה!‬ ‫-אמרתי שזה כואב!‬
‫מסיבה כלשהי, בכל פעם שבילינו יחד,‬
‫יצאנו מגדרנו לעשות דברים קשים או כואבים.‬
‫רוצה שוב?‬ ‫-מה?‬
‫תעשה לי טובה.‬
‫שוב?‬
‫מסמונה, תזדרז.‬
‫אני בבית.‬ ‫-מסמונה?‬
‫האוכל כמעט מוכן.‬
‫היי. יופי שחזרת.‬
‫דוד, באת לבקר?‬
‫הנה בשר חזיר בג'ינג'ר.‬
‫אבל אין בזה ג'ינג'ר. זה רק בשר חזיר בשום.‬
‫זה נראה אותו הדבר, אז אין הבדל.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫טוקימונה, אם אתה בא לבקר,‬ ‫אתה צריך להודיע לי מראש.‬
‫הכנתי רק שתי כוסות אורז.‬
‫זה בסדר, אני מסודר כל עוד יש לי את זה.‬
‫אני רוצה לדעת הכול!‬
‫"רוצה לדעת הכול"?‬
‫אה, נכון!‬
‫סבא, שוב השארת את המים זורמים בחצר.‬
‫נו, באמת!‬
‫כל הגברים במשפחה הזאת…‬
‫- טופס ניטור עצמי -‬
‫מסמונה קיקואירי הוא…‬
‫אתה לא אמור להימנע מאלכוהול וסיגריות?‬
‫זה לא מקובל בתור מישהו שעובד בשביל אל.‬
‫מפעל הפלדה מתפקד עכשיו בעצמו.‬
‫אנחנו רק מעמידים פנים שאנחנו עובדים.‬
‫יש לנו אספת בוקר,‬ ‫ואז אנחנו עושים כמה בדיקות.‬
‫אולי בודקים לאן העשן הולך. זה הכול.‬
‫ציירת עכשיו?‬
‫רוצה לצייר איורים לדוח החודשי של המפעל?‬
‫לא, תודה. אתה משתדל מדי בשבילי.‬ ‫זה גורם לי לאי נוחות.‬
‫בחייך, ילד לא צריך לדאוג לגבי…‬
‫אני לא ילד.‬
‫אבל מי יודע אם אי פעם אהיה מבוגר.‬
‫זו הפעם השנייה היום.‬
‫זה נעשה תכוף יותר.‬
‫זה נורא! סונובה המסכנה!‬
‫מה קרה?‬ ‫-הן נעלמו הבוקר.‬
‫מה?‬
‫זה היה אחד הבנים, נכון?‬
‫ממש לא.‬ ‫-היי!‬
‫אל תשים את התחת שלך על השולחן של הארה!‬
‫מה?‬ ‫-זה נורא.‬
‫תתעודדי, סונובה.‬ ‫-אכניס לתוכו את הפלוץ שלי.‬
‫אתה נוראי!‬ ‫-אתה נוראי!‬
‫סליחה, תמשיך בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫ידעתי שזו היא.‬
‫סוטה.‬
‫תחזיר אותן.‬
‫הן שלי.‬
‫- מוטסומי סגאמי -‬
‫תודה לאל.‬
‫אלה גדולות מכדי ללכת בהן.‬
‫- יוקו סונובה -‬
‫סונובה?‬
‫סונובה התחילה את זה.‬
‫סונובה גנבה את נעלי-הפנים שלי קודם.‬
‫ומכיוון ששלי נעלמו, נעלתי את שלה.‬
‫מה? אני לא מבין.‬
‫אז אתן לוקחות זו לזו את הנעליים שוב ושוב?‬
‫זה כמו משחק ההתעלפויות שאתם משחקים.‬
‫זה הכול מתוך שיעמום, נכון?‬
‫אתה רוצה שאראה לך משהו…‬
‫שיעיף את השיעמום?‬
‫בעיירה הזאת יש סימנים לזה בכל מקום.‬
‫- ברוכים הבאים למיפוסה -‬
‫סימנים של יצורים חסרי-חיים שנושמים.‬
‫- מיפוסה חטיפים אוטומטיים -‬
‫היי, חכי!‬
‫אנחנו לא יכולים ללכת לשום מקום.‬
‫הכול התחיל…‬
‫באותו לילה שאירע בו הפיצוץ.‬
‫תוצאות הסקר מוכנות כעת.‬
‫עקב מפולת עפר, לא ניתן עוד לעבור במנהרה.‬
‫ואנחנו לא יכולים לעזוב דרך הים‬ ‫בגלל זרם האוקיינוס.‬
‫בנוגע לעניין הזה, נרצה לשמוע מממורו סגאמי,‬
‫עובד במפעל הפלדה מיפוסה,‬
‫שמשפחתו משרתת‬ ‫במקדש מיפוסה במשך דורות רבים.‬
‫אדוני ראש העיר, תודה.‬
‫מה? זה לא אבא של מוטסומי סגאמי?‬
‫מה?‬
‫מר אקימונה, אני עולה לשם עכשיו.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫מר סגאמי, תזדרז בבקשה.‬
‫מאז עידן המהפכה התעשייתית,‬
‫אנחנו, אנשי מיפוסה,‬
‫חיינו תוך הסתמכות‬ ‫על מתנת המתכת שהשגנו מהר קנזארי.‬
‫עם זאת, אנא שקלו זאת.‬
‫מקדש מיפוסה סוגד להר עצמו.‬
‫במילים אחרות,‬ ‫העיר הזאת חצבה באל כל הזמן הזה.‬
‫נכון, אני מאמין שעכשיו אנחנו…‬
‫מקבלים עונש אלוהי!‬
‫אני לא מבין.‬ ‫-אנחנו מקבלים מתנה?‬
‫מי זה?‬
‫את לא יודעת?‬
‫בנו היחיד של סגאמי מפורסם בהיותו אקסצנטרי.‬
‫איזה אושר זה להיות בורים!‬
‫מה שאתם רואים שם עכשיו‬ ‫זה כבר לא אותו מפעל פלדה!‬
‫בעקבות הפיצוץ, הוא השתנה!‬
‫הוא הפך למכונה של האלים, למכונה קדושה!‬
‫והמכונה הקדושה הזאת לכדה אותנו במיפוסה!‬
‫זה מטורף!‬
‫מה נעשה אם המבוגרים יתפסו אותנו?‬
‫היי, את שומעת קול?‬
‫זה היה לא הרבה אחרי הנאום‬ ‫של אביה של סגאמי, שגילינו.‬
‫- אסור להסיג גבול -‬
‫לא היינו לכודים רק במיקום הפיזי הזה.‬
‫אנחנו גם נותקנו מעונות השנה‬ ‫על ידי המכונה הקדושה הזו.‬
‫- אסור להסיג גבול‬ ‫עובדים מורשים בלבד -‬
‫- סכנה -‬
‫מסמונה קיקואירי.‬
‫בחורף אינסופי בגיל 14.‬
‫- התנור הרם החמישי -‬
‫הובלתי על ידי האדם‬ ‫שאני שונא, מוטסומי סגאמי.‬
‫היי, תפסיקי…‬
‫הובלתי לנערה בשבי.‬
‫היי, חכי רגע!‬
‫איכס, זה מסריח.‬
‫זה סירחון מזעזע, נכון?‬
‫אבל לא היית מופתע כמו שחשבתי שתהיה.‬
‫הייתי המום מכדי להגיב.‬
‫אז מה הקטע עם הנערה הזאת?‬
‫היא די דומה לך.‬
‫תפסיק. זה מגעיל.‬
‫אז מה היא?‬
‫מה היא נראית לך?‬
‫קוף? גורילה? או שימפנזה?‬
‫הייתי אומר שזאבה.‬
‫זה טוב?‬
‫כן.‬
‫בכל אופן, הם אומרים‬ ‫שאסור לתת לנערה הזאת לצאת.‬
‫אז הם מינו אותי לאחראית על הטיפול בה.‬
‫אבא שלך אמר לך לעשות את זה?‬
‫אבל מפני שהיא גדולה, קשה לרחוץ אותה.‬
‫אוכל להיעזר בבן,‬ ‫אבל אתה מבין שזה עלול להיות בעייתי.‬
‫אז הבאתי אותך לכאן כי אתה כמו בת.‬
‫מה?‬
‫נראה שאהבת כשססאקורה מישש לך את החזה.‬
‫לא אהבתי את זה!‬
‫לכי לעזאזל!‬
‫אל תעמיד פנים פתאום‬ ‫שאתה טיפוס שמקלל. זה לא מתאים לך.‬
‫אני הולך הביתה!‬
‫תבוא בימי שני, רביעי ושישי, מסמונה.‬
‫עכשיו אנחנו חברים טובים?‬
‫אתה גם יכול לקרוא לי מוטסומי.‬
‫מה?‬
‫אתה יודע באילו הברות משתמשים‬ ‫כדי לכתוב את השם שלי?‬
‫"שישה חטאים".‬ ‫"מו" זה שש ו"טסומי" זה חטאים.‬
‫בלי שקרים מטופשים.‬
‫זה היה משהו כמו "הרמוניה" ו"מציאות".‬
‫אז אתה מתעניין בי.‬
‫זאבה.‬
‫הנערה היא לא הזאבה, אני הזאבה.‬
‫אני הילדה שצעקה זאב, מלאה בשקרים.‬
‫מסמונה, בוא לקחת את סבא שלך!‬
‫הפגישה שלו של מניעת אסונות מתחילה ב-20:00!‬
‫מסמונה!‬
‫כן! רק רגע!‬
‫תיכנס.‬
‫למסמונה קיקואירי יש רישיון נהיגה.‬
‫אני לא מאמין שזכות הבוגר היחידה‬ ‫שיש לי היא היכולת לנהוג במכונית.‬
‫אי אפשר לעשות שום דבר‬ ‫באזור כפרי בלי מכונית.‬
‫אי אפשר לעשות שום דבר אפילו עם מכונית.‬
‫שמי סוג'י קיקואירי.‬
‫אני בן 74, ללא בת זוג.‬
‫ללא תחביבים.‬
‫סובל מכאבי גב.‬
‫אתה יכול להישאר לשבת.‬
‫אה… היטושי טצ'יבאנה.‬
‫אני בן 80.‬
‫לא, אולי 90?‬ ‫-הוא איבד את זה?‬
‫לא, ככה הוא היה תמיד.‬
‫תקשיבו.‬
‫כשהעולם יחזור לצורתו המקורית,‬
‫אם חל שינוי מהאני הקודם שלכם,‬ ‫עלולות להיווצר בעיות.‬
‫לכן אנחנו בודקים מדי פעם‬ ‫אם השתניתם מכפי שהייתם פעם.‬
‫אם יש שינוי ולו הקטן ביותר,‬ ‫בואו ננסה לתקן אותו.‬
‫מסמונה, אתה מקשיב לרדיו?‬
‫לא, זו תמיד אותה תוכנית‬ ‫עם המכתבים המעצבנים.‬
‫נכון שהדי-ג'יי לא עונה ושם שיר במקום?‬
‫האזנתי לזה שוב ושוב, ותהיתי מה זה אומר.‬
‫וגיליתי שאני גם רוצה להיות די-ג'יי.‬
‫אבל סנבה, אתה נראה כמו טיפוס‬ ‫שלא ירצה להיות חשוף לעין הציבור.‬
‫כן.‬
‫אילו כל זה לא היה קורה,‬ ‫סביר להניח שלא היה לי החלום הזה.‬
‫אבל מאחר שאסור לנו להשתנות,‬
‫אני כותב "לקחת פיקוד על העסק המשפחתי"‬ ‫בטופס הניטור העצמי.‬
‫זאת אשתו של מר יאמזאקי.‬
‫הם שמחו כל כך כשהיא סוף סוף נכנסה להיריון.‬
‫אבל אז הדבר הזה קרה, לפני שהתינוק נולד.‬
‫כשהתינוק עדיין ברחם שלה.‬
‫אני בטוח שנראה את התינוק כשכולנו נצא מכאן.‬
‫כן.‬
‫"האמנות הפילוסופית הסודית של אנרגייה"?‬
‫זה ממש נורא.‬
‫הדוד אפילו בא לאסוף אותך.‬ ‫כמה זמן תבריז מהעבודה?‬
‫אתה יודע, "אנרגייה"‬ ‫היא התנהגות ייחודית לבני אדם.‬
‫זה כשמתעלמים מכמות הזמן שפעולה לוקחת.‬
‫פעולה ותכלית נעשות מתואמות‬
‫פשוט כדי לחיות את הרגע…‬
‫לא תוכל לברוח לנצח.‬
‫אני בורח כל חיי.‬
‫בזמנו, ברחתי מהאוניברסיטה ונשרתי.‬
‫ברחתי גם מאימא שלך,‬ ‫אבל היא באה אחריי למיפוסה.‬
‫ואז אתה נולדת.‬
‫זו דרך איומה לתאר את זה.‬
‫אין לי שום חרטות בנושא הזה.‬
‫קל להיות עם אימא שלך,‬ ‫ואתה בחור מעניין, מסמונה.‬
‫אבל…‬
‫זה בלתי אפשרי עכשיו.‬
‫אני כבר לא יכול לברוח.‬
‫אתה זוכר מה אמר הבחור ההוא, סגאמי?‬
‫אם הכעס של המכונה הקדושה ישכך,‬ ‫העולם עשוי לחזור למצבו הרגיל.‬
‫זמן קצר לאחר מכן,‬
‫אבא שלי הלך למשמרת לילה‬ ‫בפעם הראשונה מזה זמן רב.‬
‫והוא לא חזר שוב הביתה.‬
‫- משפחה: אימא, סבא -‬
‫- בטיחות קודמת לכול -‬
‫בחיי, זה ממש מבאס.‬
‫זה גיהינום לעבוד תחת הבחור הזה.‬
‫הוא אמר שהוא יודע יותר מכל אחד‬ ‫על האלים של מיפוסה.‬
‫הוא היה פעם סתם איזה לוזר מוזר.‬
‫היי, קוראים לך, קיקואירי.‬
‫היי, שם!‬
‫- התנור הרם החמישי -‬
‫- תנור חמישי -‬
‫את רוצה לאכול את זה?‬
‫לאכול!‬
‫אז את יודעת לדבר, אה?‬
‫לדב… לדבר?‬
‫היי, מי את?‬
‫את נראית כמו מוטסומי סגאמי.‬
‫אתן תאומות?‬
‫מיטסומי?‬
‫הבת שתמיד באה לטפל בך.‬
‫בת! טסומי!‬
‫מיטסומי!‬
‫את רוצה שגם לך יהיה שם?‬
‫- תנור חמישי -‬
‫- התנור הרם החמישי -‬
‫אולי "איטסומי"?‬
‫מיטסו?‬
‫מיטסומי!‬
‫לא, לא זה.‬
‫איטסומי!‬
‫אני מסמונה.‬
‫מסמינה! בת!‬
‫אני בן!‬
‫בן!‬
‫בת!‬
‫היי, איטסומי!‬
‫אני יכול לקרוא לה ככה?‬
‫רכבת?‬
‫היי, מיטסומי!‬
‫זה מגרש המשחקים שלך?‬
‫תיזהרי!‬
‫היי! איפה את?‬
‫הלו?‬
‫אנחנו בסיור.‬
‫לאן נעלמת?‬
‫וואו, שוב גדלת הרבה!‬
‫תראה איך היא גדלה!‬
‫תראה אותה, כמעט שלמה. אישה שלמה!‬
‫מה? מוטסומי לא כאן?‬
‫אסור לך להתקרב עוד.‬
‫לא היינו רוצים שתתאהבי בי, נכון?‬
‫נראה שמוטסומי מטפלת בך היטב.‬
‫מר סגאמי, לא נוכל למצוא דרך אחרת?‬
‫במקום להשאיר אותה כלואה כאן.‬
‫מה?‬
‫המכונה הקדושה טרחה הרבה‬ ‫כדי להביא אותה לכאן.‬
‫היא הנערה שנועדה להיות אישה לאלים!‬
‫כל עוד הנערה הזאת בידינו,‬
‫ייתכן שיום אחד המכונה הקדושה תסלח לנו!‬
‫ובכל זאת!‬ ‫-מה אחי המנוח היה חושב על זה?‬
‫מר אקימונה איבד את יכולתו לשפוט נכון.‬
‫איזה בזבוז, ועוד אחרי‬ ‫שהפכתי אותו ליד ימיני.‬
‫מר סגאמי…‬
‫בעולם הזה…‬
‫אתה צריך לעשות מה שאני אומר.‬
‫אל תאכזב אותי, טוקימונה.‬
‫מה זה היה?‬
‫- משפחת קיקואירי -‬
‫זה קפה ביצים? ממש נוסטלגי.‬
‫שתיתי מזה הרבה כשהייתי סטודנט.‬
‫זה טעים מאוד!‬
‫אתה ואימא שלי למדתם באותה אוניברסיטה?‬
‫כן, כשמיסאטו באה לבקר במעונות שלי,‬ ‫היא פגשה את אחי.‬
‫שידכתי ביניהם בלי להתכוון לזה.‬
‫דוד, אתה עובד בתנור הרם החמישי…‬
‫אתה מחזר אחרי אימא שלי?‬
‫יש מישהו שיכול לקחת את זה לבית של סגאמי?‬
‫אני אלך.‬
‫תודה, סונובה.‬
‫שאבוא איתך?‬
‫אין לי מה לעשות היום.‬
‫לא, תודה.‬
‫מה?‬
‫אתם לא יודעים שבנות לא פופולריות‬ ‫נוטות לבלות עם הבנות החמודות?‬
‫בתקווה שישיגו קצת שאריות.‬
‫הוא כל הזמן נובח.‬
‫הבאתי ספרים ישנים שלי.‬
‫רוצו, רוצו, רוחות רפאים!‬
‫רוחות רפאים…‬
‫- רוח רפאים ישנונית -‬
‫קר לך?‬
‫את מוזרה כל כך.‬
‫קחי.‬
‫זה סרוג בעבודת יד.‬
‫מיטסומי נתנה לי אותו!‬
‫לא פלא שזה נראה מכוער.‬
‫חשבתי שאת שונאת את מוטסומי סגאמי.‬
‫את לא ממש מדברת כשהיא בסביבה.‬
‫היי…‬
‫את לא רוצה לצאת מכאן יום אחד?‬
‫מצד שני…‬
‫גם אם תעזבי, לא תגיעי הרבה יותר רחוק.‬
‫סונובה?‬
‫למה את כאן?‬
‫זה היה שקר. היא הבריזה מהשיעור.‬
‫מה?‬
‫זה הבית של מוטסומי.‬
‫מה? למה?‬
‫בית סגאמי נמצא במקדש מיפוסה.‬
‫מוטסומי היא בת חורגת.‬
‫מה?‬
‫אימא שלה מתה זמן קצר לפני שהעולם השתנה.‬
‫היא לבדה עכשיו.‬
‫סונובה, את…‬
‫משפחת סגאמי רצתה יורש.‬
‫אבל לאיש הזה אין שום עניין בנשים.‬
‫אז משפחת סגאמי בחרה באימא שלי,‬ ‫שכבר הייתה לה ילדה.‬
‫אבל בעולם הזה עכשיו, כבר אין צורך ביורש.‬
‫אז זרקו אותי.‬
‫זה נורא, מוטסומי…‬
‫"מוטסומי"?‬
‫מה?‬
‫אתה קורא לה בשמה הפרטי.‬
‫ידעתי.‬
‫מה ידעת?‬
‫נו, טוב.‬
‫זו אשמתי?‬
‫אם יש לך מכונית, תסיע אותה.‬
‫זו אשמתך.‬
‫- קטורת ארז -‬
‫היי.‬
‫את והנערה ממפעל הפלדה קרובות משפחה, נכון?‬
‫אנחנו לא קרובות משפחה.‬
‫שקרנית.‬
‫זה לא שאני שונאת אותה.‬
‫פשוט בכל פעם שאני בחברתה…‬
‫אני מרגישה כל כך חרדה.‬
‫מה? מבחן אומץ?‬
‫נכון, שמעתי שהן רודפות את המקום הזה.‬
‫מנהרת קנזארי.‬
‫הרוחות של הפועלים‬ ‫שנהרגו על ידי מפלצות העשן.‬
‫מה?‬
‫אבל אם נלך למנהרה, המבוגרים יכעסו.‬
‫זה בסדר אם לא ניתפס.‬
‫זה נשמע כיף, אבל לבלות עם בנים בלילה?‬
‫כולם יקניטו אותנו.‬
‫שיהיה. לאף אחד לא אכפת אם תבואי.‬
‫מה?‬
‫בחייך.‬ ‫-לא התכוונתי לזה!‬
‫השד שבי פשוט השתלט.‬ ‫-זה לא תירוץ!‬
‫השד הזה הוא פשוט אתה!‬
‫אדון ניטה, עזור לי עם הכוח שלך!‬ ‫-נראה לי שאלך.‬
‫אין מצב, סונובה! למה?‬
‫את שונאת דברים מפחידים!‬
‫אם סונובה הולכת, גם אני אלך.‬
‫ברצינות?‬
‫עכשיו יש שתי בנות.‬
‫יש!‬
‫מה? יאסומי?‬
‫את רצינית?‬
‫- תחנת מיפוסה -‬
‫זה ממש מפחיד.‬ ‫-לא הייתי בתחנה כבר המון זמן.‬
‫המנהרה היא מבוי סתום עכשיו‬ ‫בגלל מפולת העפר.‬
‫אחרי שתגיעו די רחוק פנימה,‬
‫תכתבו על הקיר.‬ ‫-סונובה, את בסדר?‬
‫"לכתוב על הקיר"? זה מעורפל מדי.‬
‫משהו שמוכיח שהיינו שם.‬
‫טוב, הזוג הראשון!‬
‫מה?‬
‫מי הבאים בתור?‬
‫רטוב כאן.‬
‫שנעשה את זה כאן?‬
‫אני יכולה להמשיך.‬
‫אבל גם אם נמשיך…‬
‫טוב, אני אכתוב קודם.‬
‫סיימתי.‬
‫- יוקו + מסמונה -‬
‫מי זו יוקו?‬
‫אני.‬
‫אני שונא דברים כאלה, די.‬
‫אתה לא מחבב אותי?‬
‫מה? למה את…‬
‫אני חושבת שאני מאוהבת בך.‬
‫אבל למה?‬
‫אני חושבת שאני מאוהבת בך.‬
‫נתת לי לשבת במושב שליד הנהג.‬
‫רגע, אני לא חושב שככה אהבה עובדת.‬
‫אז אתה מאוהב במוטסומי?‬
‫חבר'ה?‬
‫ססאקורה אמר שהוא שמע רעש מוזר.‬
‫כן! דאגנו, אז באנו למצוא אתכם.‬
‫מה?‬
‫היי, מה זה?‬
‫לא, זה…‬
‫"יוקו ומסמונה לנצח"?‬ ‫-לא!‬
‫מה? את לא צריכה להסתיר את זה.‬
‫אידיוט! תפסיק!‬
‫למה? היי…‬
‫סונובה!‬ ‫-חכי, סונובה!‬
‫- מנהרת קנזארי‬ ‫סגורה -‬
‫סונובה!‬
‫השמיים!‬
‫זה בדיוק כמו ביום ההוא!‬
‫מוטסומי.‬ ‫-מה?‬
‫שיחקנו את המשחקים שלנו‬ ‫כדי לברוח מהשיעמום, נכון?‬
‫משחקים שנועדו להסתיר את הדחף לברוח.‬
‫כרגע, אני…‬
‫אני כל כך נבוכה שאני רוצה לברוח.‬
‫הרגשות שלי כלפי מישהו…‬
‫הפכו לבדיחה.‬
‫מה?‬
‫היי, זה…‬
‫העשן!‬
‫הוא נראה כמו זאב!‬
‫תתכופפי, סונובה!‬
‫היי!‬ ‫-סונובה!‬
‫אין מצב.‬ ‫-זה מטורף!‬
‫סונובה…‬
‫מה נעשה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫מה…‬
‫סונובה…‬
‫מה המשמעות של זה?‬
‫אנשים, תירגעו בבקשה ואל תילחצו.‬
‫איך נוכל להיות רגועים?‬
‫הם אומרים שהיא נאכלה‬ ‫על ידי זאב שעשוי מעשן.‬
‫שמישהו יסביר!‬
‫אם אתה אומר שאנחנו נענשים שוב…‬
‫ביס!‬
‫האם היא באמת נאכלה?‬
‫על ידי זאב שפיו פתוח ככה?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫זה נראה כאילו…‬
‫היא נעלמה ברגע שהיא נפגעה.‬
‫זהו זה!‬
‫אני בטוח שכולכם ראיתם אותו בעבר.‬
‫העשן ממפעל הפלדה עף‬ ‫ישר לתוך הסדקים בשמיים.‬
‫זה זאב העשן שנוצר על ידי המכונה הקדושה.‬
‫הזאב הקדוש!‬
‫הזאב… הקדוש?‬ ‫-כדי לקיים את העולם הזה,‬
‫המכונה הקדושה מנסה לאטום כל סדק שמופיע.‬
‫אם אתם רוצים להישאר בחיים,‬ ‫אל תיתנו לרגשות שלכם להשתלט עליכם.‬
‫ייתכן שהיה משהו שגרם לסדק בליבה.‬
‫תירגעו!‬
‫לכולנו יש גורל משותף.‬
‫כולנו חווים את אותו הכאב באותו עולם.‬
‫לכן אסור לנו אפילו לחלום‬ ‫על בריחה מהעולם הזה.‬
‫איפה מסמונה?‬
‫- האזור המסחרי של מיפוסה -‬
‫כמות גדולה של עשן הופיעה.‬
‫אנא חזרו לבתיכם מיד‬ ‫וודאו שדלתותיכם סגורות.‬
‫עד שנוכל לוודא שהמצב בטוח,‬ ‫אנא הימנעו מנסיעה בחוץ…‬
‫מה קורה, מסמונה?‬
‫דוד?‬
‫לך מהר הביתה.‬
‫כל החברים שלך הלכו הביתה.‬
‫אני לא רוצה!‬
‫למה אנחנו צריכים להישאר כלואים בבית?‬
‫אנחנו כבר כלואים במיפוסה.‬
‫תירגע, מסמונה.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה להיות פה.‬
‫אני רוצה ללכת לעיר‬ ‫שיש בה חנות ספרים גדולה ותיאטרון!‬
‫ואני רוצה ללמוד הרבה ולראות הרבה דברים.‬
‫אני רוצה להיות מאייר.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה בסדר בזה?‬
‫אני לא יכול לבטוח בך, דוד!‬
‫ידעת הכול על איטסומי!‬
‫איטסומי?‬
‫למה? אבא גם ידע עליה, נכון?‬
‫אתם כלאתם את איטסומי במקום ההוא‬ ‫ולא הייתה לכם שום בעיה עם זה?‬
‫למה אתה לא עונה לי?‬
‫למה אתה לא אומר כלום?‬
‫הילדה הזאת…‬
‫לא אמורה להיות כאן.‬
‫בכל אופן, בוא.‬
‫אני אגן עליך בשם אחי.‬
‫עליך ו…‬
‫על כולם.‬
‫אף אחד לא ביקש ממך לעשות את זה.‬
‫- אמרה שהיא מאוהבת בי -‬
‫בפעם הראשונה נערה אמרה…‬
‫למסמונה קיקואירי שהיא מאוהבת בו.‬
‫- סונובה נעלמה -‬
‫- זו הייתה אשמתי -‬
‫- הכול מכיוון -‬
‫- שאני מאוהב במוטסומי סגאמי -‬
‫הערתי אותך? סליחה.‬
‫את מסריחה, אבל משום מה אני מרגיש בנוח.‬
‫את מבינה את זה?‬
‫את התחושה של להיות מאוהב.‬
‫מאוהב?‬
‫אני לא מבין.‬
‫סונובה אמרה שלשבת במושב ליד הנהג‬ ‫גרם לה להתאהב.‬
‫אני יודע שזה לא ככה.‬
‫את זה אני יודע.‬
‫אבל גם בי יש משהו מוזר.‬
‫בשבילי, להיות מאוהב דומה כל כך לשנאה.‬
‫זה כואב וזו פשוט הרגשה שגויה.‬
‫מה?‬
‫למה אני…‬
‫מסמינה…‬
‫אני מצטער.‬
‫אני…‬
‫מסמינה.‬
‫איטסומי.‬
‫הלב שלי לא פעם בחוזקה.‬
‫הייתה פשוט תחושה של חמימות ושל נוסטלגיה.‬
‫להיות מאוהב זאת הרגשה חמימה כל כך.‬
‫אבל סונובה לא ידעה.‬
‫גם היא לא יודעת.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אז אתה זכר, למרות הכול!‬
‫רגע…‬
‫מה זה "איטסומי"? זה השם שלה?‬
‫נכון!‬
‫יש לה חטא אחד פחות ממך, אז שמה איטסומי!‬
‫בואי, איטסומי!‬
‫אני אוציא אותך מכאן.‬
‫להוציא מכאן?‬
‫אני אראה לך המון דברים!‬
‫למה את בוכה?‬
‫מה אתם עושים שם?‬
‫מסמונה!‬
‫איטסומי, רוצי!‬
‫מוטסומי, אני מצטער.‬
‫בואי איתי!‬ ‫-חכו שם! היי!‬
‫אתם מעיזים לחשוף ניבים מול האלים?‬ ‫איזה חילול הקודש!‬
‫זה רציף ענק.‬
‫למה יש רכבת בתנור הרם החמישי‬ ‫כשהרציף הזה כאן?‬
‫זה כי…‬
‫איטסומי?‬
‫מה זה?‬
‫מעבר לסדקים…‬
‫יש נוף שונה.‬
‫איטסומי!‬
‫איטסומי, עצרי! זה מסוכן!‬
‫תראו!‬
‫מסמונה, איפה אתה?‬
‫איפה האישה של האלים?‬
‫אם לא נחזיר אותה, העולם…‬ ‫-אין סיכוי!‬
‫את…‬
‫אל תזוז, מסמונה!‬
‫למה אסור לי לזוז?‬
‫תראו!‬
‫הם מעיזים להתנגד לאלים?‬
‫גם אני רוצה לראות!‬
‫אני רוצה לראות עוד המון דברים!‬
‫לראות עוד! עוד!‬
‫אולי הנערה הזאת יכולה…‬
‫לא!‬
‫את רוצה לראות עוד, נכון? עוד הרבה!‬
‫עוד!‬
‫איטסומי, זה…‬
‫אוי, לא!‬
‫נו, נו.‬
‫אפילו הנערה הזאת‬ ‫לא יכולה לעזוב דרך הסדקים.‬
‫היא הדאיגה אותי.‬
‫הוא יוצא החוצה!‬
‫זאב קדוש!‬
‫אטום את פצעי העולם הזה!‬
‫דוד!‬
‫מה שראינו מעבר לאור…‬
‫זאת המציאות.‬ ‫-היי, שקט!‬
‫טוקימונה, זה אמור להיות סוד.‬
‫לא נוכל להסתיר את זה עוד.‬
‫נכלאנו במיפוסה כעונש.‬
‫אבל יום אחד נוכל לעזוב את המקום הזה.‬
‫זה היה…‬
‫שקר שסיפרנו לכולכם כדי שלא תאבדו תקווה.‬
‫ייתכן שזה היה שקר,‬ ‫אבל זה היה שקר קטן מאוד.‬
‫ליתר דיוק, העולם הזה‬
‫הוא ממד אנטי-מציאות‬ ‫שנוצר על ידי המכונה הקדושה.‬
‫אז זה לא באמת הבדל גדול…‬
‫זה הבדל עצום!‬
‫אם זו לא המציאות, אז מה אנחנו?‬
‫אנחנו מתים?‬
‫אנחנו מומצאים?‬
‫אנחנו לא גשמיים?‬
‫אז מיפוסה וכולנו כאן מזויפים?‬ ‫נשמע לי טוב.‬
‫למה שתקת?‬
‫תסביר הכול!‬ ‫-אז לא נוכל לעזוב את מיפוסה לעולם?‬
‫למה זה משנה אם העולם הזה הוא לא המציאות?‬
‫כל עוד אין לכם סדק בלב, זה לא משנה בכלל!‬
‫האם אנחנו מזויפים? לא!‬ ‫אנחנו אשליה חולפת!‬
‫לכן חיינו יכולים להימשך לנצח!‬
‫אני לא צריך את הנצח שלך!‬
‫מה?‬
‫אני לא רוצה להיתקע בעיר הזאת לנצח.‬
‫לעולם לא נוכל להתבגר.‬
‫אני לא עומד בזה!‬
‫בסדר, נראה לי שסיימנו‬ ‫לשמוע את דעתו של הילד.‬
‫הקיום הנצחי של העולם הזה‬ ‫הוא בעל חשיבות עליונה!‬
‫כדי להשיג זאת, יש להחזיר‬ ‫את הנערה הזאת למכונה הקדושה!‬
‫לא שוב!‬
‫די עם זה, מר סגאמי.‬
‫מה?‬
‫אפילו כשכלאנו אותה,‬ ‫הסדקים המשיכו לגדול מדי שנה.‬
‫לא משנה כמה המכונה הקדושה סוגרת סדקים,‬
‫סוף העולם הזה קרוב.‬
‫יהיה לו סוף?‬
‫"סוף"?‬ ‫-הוא יסתיים?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-מה יקרה אז?‬
‫רק רגע!‬ ‫-האם אנחנו ניעלם?‬
‫אנחנו נמות?‬ ‫-אנחנו ממילא לא בחיים.‬
‫טוקימונה, מה עשית?‬
‫כולנו הלכנו בעקבותיך,‬
‫כי לא היה לנו מושג מהו העולם הזה,‬ ‫והרגשנו אבודים.‬
‫אבל אני שואל את כולם.‬
‫האם אנו צריכים כללים‬ ‫כדי להערים על עולם שעומד להסתיים?‬
‫זה טיעון טוב.‬
‫אם הוא יסתיים בכל מקרה,‬ ‫אין צורך להקשיב לסגאמי.‬
‫נכון!‬ ‫-בואו פשוט נעשה מה שאנחנו רוצים.‬
‫זה לא הגיוני!‬
‫הוא השתגע! מה? אתם לא מדברים בהיגיון!‬
‫מר סגאמי.‬
‫לא אכפת לכם מה יקרה לעולם הזה?‬
‫אין כאן אף אחד שיכול לחשוב כמו שצריך?‬
‫אני היחיד שהגיוני?‬
‫די כבר, איש זקן.‬
‫מוטסומי.‬
‫חתיכת…!‬
‫העולם הזה הוא אולי אשליה,‬ ‫אבל אתה צריך להיות מציאותי!‬
‫אם העולם מסתיים,‬ ‫בואו נאכל את הסרטנים שבמקפיא!‬
‫אני לא מאמין שהלכנו בעקבות האיש הזה.‬
‫בהחלט יש לה מרץ.‬
‫איך הייתה המציאות?‬
‫היא נראתה כמו חורבה.‬
‫בגלל התאונה?‬
‫בטח היו הרבה הרוגים.‬
‫אם מפעל הפלדה איננו,‬ ‫אז מיפוסה בטח אבודה לגמרי.‬
‫מיפוסה?‬
‫האמת היא שכולם כבר הבינו איכשהו.‬
‫בחרנו במשחקים שגורמים לכאב.‬
‫כי…‬
‫לא באמת הרגשנו כאב.‬
‫דברים שלא נעלמים כשהם נמחקים.‬
‫לחיות בחורף, אבל אף פעם לא להרגיש את הקור.‬
‫בעוד שאיכשהו נאחזנו‬ ‫בכל התחושות המעורפלות האלו…‬
‫ידענו כל הזמן.‬
‫- הערות ראויות לציון -‬
‫כולנו אשליה.‬
‫זה בסדר! את יכולה כבר להיות כנה‬ ‫לגבי הרגשות שלך עכשיו.‬
‫אבל אני…‬
‫זה לא כזה קל.‬
‫כלומר…‬
‫אמרת שיהיה מביך אם תלמדי באותו תיכון,‬
‫אבל עכשיו אנחנו יודעות שזה לא יקרה.‬
‫את מאוהבת, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני מאוהבת, אבל…‬
‫זה כואב?‬
‫מאוהבת… כואב?‬
‫זה כואב, אבל… איך אני אגיד את זה?‬
‫זה כאב מתוק.‬
‫הארה, אני מצטערת, אבל זה ממש מצחיק.‬
‫מה כל כך מצחיק?‬
‫"מתוק"?‬
‫היא מתכוונת שזה כואב אבל גם מתוק.‬
‫זה כואב, אבל את אוהבת את זה. נכון, הארה?‬
‫אני אסתום לך את הפה לנצח!‬ ‫-מזוכיסטית!‬
‫תפסיקי!‬
‫היי, האוטובוס מגיע!‬
‫אתן ממש צמודות. יש ביניכן משהו?‬
‫מה?‬
‫לא. הארה לא בקטע שלי…‬
‫בהחלט יש לך הרבה מרץ, הארה.‬
‫ברור!‬
‫בואו לקחת אותם כשיקראו בשמכם.‬
‫אאויאמה.‬
‫כאן.‬
‫אואדה.‬ ‫-כאן.‬
‫אין טעם להחזיר אותם עכשיו.‬
‫בואו נשרוף אותם.‬ ‫-קיקואירי.‬
‫כאן.‬
‫- טופס ניטור עצמי -‬
‫בסופו של דבר הצלחת להימנע מלמסור אותם.‬
‫אני מתנצל.‬
‫אולי פעלת נכון.‬
‫- הניטור העצמי הושעה -‬
‫האם יש דבר כלשהו שהוא נכון…‬
‫בעולם הזה?‬
‫סנבה?‬
‫היי, אל תסתכלו!‬
‫תקבלו סדק בלב!‬
‫האלים בטח בוחנים אותנו!‬
‫על ידי יצירת המצב הקשה הזה,‬
‫הגיבורים האמיתיים שיובילו‬ ‫את השוטים של המקום הזה יתגלו!‬
‫נחמד! בדיוק ככה!‬
‫כן! אני הגיבור? מדהים!‬
‫אני רועד מהתרגשות!‬
‫הם בהחלט אנרגטיים.‬
‫הגבות של אבא של סנבה‬ ‫נראות בדיוק כמו אלו של סנבה.‬
‫כן.‬
‫למה אנשים חייבים להיעלם?‬
‫לסנבה היה חלום.‬
‫חלום?‬
‫לעזאזל, אני לא עומד בזה.‬
‫הכול זיבולים.‬
‫די. בסוף הזאב יבוא.‬
‫את בטוחה שזה בסדר?‬
‫ברור!‬
‫אני אדאג לה כשתהיי בבית הספר.‬
‫זה כל כך נדיר שמסמונה מבקש משהו.‬
‫היי!‬
‫אני ממש מצטערת, אדוני.‬
‫זה בסדר, היא צריכה עוד ללמוד.‬
‫מתוק…‬
‫אני אוהבת זה!‬
‫אה, זה טעים! תאכלי עוד קצת.‬
‫אבל זה לא כואב.‬
‫מסמינה!‬
‫תראה!‬ ‫-הז'קט שלי.‬
‫הוא נראה טוב עלייך.‬
‫השתמשתי באמבטיה.‬
‫בסדר.‬
‫היו מספיק מגבות?‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫תראי. זה גמור, מוטסומי.‬
‫אבא וסבא שלי ירכבו על אלה, מה?‬
‫זה די חמוד.‬
‫עיתון הערב הגיע.‬
‫יהיו זיקוקים בפסטיבל אובון השנה אחרי הכול.‬
‫הם גם מפעילים את הרכבת של מפעל הפלדה?‬
‫אבל אני מניח שזו תהיה הפעם האחרונה.‬
‫נכון. זו תהיה הפעם האחרונה.‬
‫אני אכין קפה.‬
‫- ההכנות לרפורמה החוקתית נמשכות -‬
‫לא!‬
‫אנחנו יכולים לראות את המציאות‬ ‫גם בפנים עכשיו?‬
‫הזאב הקדוש.‬
‫למה את לא מופתעת?‬
‫לילדה היה תרמיל.‬
‫והיה שם תג שם.‬
‫סאקי קיקואירי.‬
‫אז איטסומי היא…‬
‫היא לא הילדה שלי.‬
‫אבל האישה הזאת הייתה את!‬
‫זאת "אני" במציאות.‬
‫היא אדם שונה לגמרי מ"אני" בעולם הזה.‬
‫אבל כשאכלנו, התנהגת כמו אימא של איטסומי.‬
‫אילו הייתי אימא שלה,‬
‫לא הייתי כולאת אותה ככה.‬
‫לא הייתי נותנת לה לסבול‬ ‫במשך כל השנים האלה.‬
‫אבל האישה הזאת היא בטח אימא טובת לב.‬
‫אפילו עכשיו…‬
‫היא עדיין מחכה לבתה שנעלמה.‬
‫אבל אין שום דרך שאיטסומי תחזור למציאות.‬
‫את רצינית?‬
‫אני רצינית.‬
‫באמת? זה לא צפוי.‬
‫מעולם לא שמתי לב.‬
‫לא תכננתי לספר לך.‬
‫אבל…‬
‫לא נשאר ממה לפחד.‬
‫רציתי לדעת מה הרגשות שלך, ניטה.‬
‫למה שלא נצא?‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫זה אומר שגם אתה מחבב אותי?‬
‫טוב, אני מניח שקצת…‬
‫הארה, מזל טוב!‬
‫נשיקה! קדימה, תתנשקו!‬
‫האהבה מנצחת הכול!‬
‫בחייך, היית צריך ללכת הביתה עם הארה.‬
‫לא.‬
‫חשבתי שלבלות‬ ‫עם החבר הפתטי שלי יהיה יותר כיף.‬
‫אני חושב שמשהו קורה‬ ‫גם בין מסמונה למוטסומי.‬
‫אני בטוח.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫הוא בהחלט נגע לה בציצים.‬
‫- מיפוסה -‬
‫- משחקי ארקייד‬ ‫מיפוסה חטיפים אוטומטיים -‬
‫הדלקתי את החימום. אולי דברים יתייבשו קצת.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שראיתי מישהו מתוודה על רגשותיו.‬
‫מה?‬
‫חשבתי שהארה יותר בטוחה בעצמה.‬
‫היא רעדה, והייתה קצת חלשה.‬
‫הארה היא נערה נשית.‬
‫בטופס הניטור העצמי שלה,‬
‫היא כתבה שהיא רוצה להיות‬ ‫אשתו של מישהו שהיא אוהבת.‬
‫מה את כתבת?‬
‫גננת.‬
‫את תמיד משקרת לגבי דברים לא חשובים.‬
‫זה עדיף על פני להיות עקשנית לגבי דברים‬ ‫לא חשובים, ולא לכתוב שום דבר, נכון?‬
‫יכולת לפחות לכתוב "מורה לאמנות" או משהו.‬
‫כי אתה טוב בציור.‬
‫איך את יודעת שאני אוהב לצייר?‬
‫אני לא יודעת אם אתה אוהב את זה,‬ ‫אבל אני יודעת שאתה טוב בזה.‬
‫אנחנו באותה כיתה כבר שנים, אתה יודע?‬
‫הבנתי…‬
‫כן, אני בטוח בזה עכשיו.‬
‫במה?‬
‫אני… מאוהב בך.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אתה חושב שמפני שיש לך אותי במציאות‬ ‫אתה יכול לעשות את אותו הדבר איתי כאן?‬
‫ידעת, נכון?‬
‫שתמיד היו לי רגשות כלפייך.‬
‫ידעת מההתחלה!‬
‫לכן השתמשת ברגשות שלי…‬ ‫-ידעתי.‬
‫מוטסומי.‬
‫אבל…‬
‫אני לא מאוהבת בך.‬
‫היי!‬
‫חכי!‬ ‫-אני לא מחכה!‬
‫אתה כזה אידיוט, מסמונה!‬
‫היי, אני…‬
‫אנחנו לא אותם האנשים שנמצאים במציאות!‬
‫אנחנו אפילו לא בחיים!‬
‫שום דבר מזה לא משנה!‬
‫אני… אני מצטער.‬
‫רואה?‬
‫אני לא מסריחה, נכון?‬
‫כי אני אשליה.‬
‫זה השלג.‬
‫ריחות נספגים ונעלמים.‬
‫אני לא מסריחה כי אני לא חיה.‬
‫אבל אני…‬
‫אני שומע את פעימות הלב שלך, הן מהירות.‬
‫אין לזה שום קשר לחיים.‬
‫אז…‬
‫זה אומר שאת כן מאוהבת בי.‬
‫אני לא.‬
‫שקרנית.‬
‫אתה אידיוט.‬
‫אחרי שהייתי בחברת איטסומי,‬
‫אני מרגיש שסוף סוף מצאתי‬ ‫את התשובה למה שהטריד אותי.‬
‫היא מנסה לראות הכול בעיניים פקוחות לרווחה.‬
‫היא נרגשת מאוד‬
‫מכל מה שהיא מרגישה.‬
‫הבנתי שזאת המשמעות של לחיות.‬
‫למדתי את זה מאיטסומי.‬
‫אבל…‬
‫את לימדת אותי מה בא אחר כך.‬
‫מה?‬
‫אני נעשה מתוסכל מלהביט בך.‬
‫אני לא יכול שלא להימשך כשאת מדברת.‬
‫את עולה לי על העצבים,‬ ‫אבל את גם גורמת ללב שלי לפעום בחוזקה.‬
‫זאת לא רק איטסומי.‬
‫גם אני חי כאן.‬
‫אני מרגיש את זה חזק כל כך כשאני איתך.‬
‫גם הלב שלך פועם מהר, מסמונה.‬
‫כשאני עושה את זה,‬
‫הוא פועם אפילו מהר יותר.‬
‫זה הופך לגשם.‬
‫זה… זה קיץ…‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא רוצה להפסיק עכשיו.‬
‫אני מרגיש שאני אתפוצץ.‬
‫החזה שלי…‬
‫לוחץ כל כך.‬
‫זה כואב…‬
‫זה כואב.‬
‫זה כואב!‬
‫מהר!‬ ‫-קדימה!‬
‫העשן…‬
‫הוא הפסיק.‬
‫כל כך הרבה סדקים.‬
‫ניטה! רוץ!‬
‫מה?‬
‫הם לא רק בשמיים?‬
‫מה קרה?‬
‫איטסומי!‬
‫איטסומי, למה את כאן?‬
‫השארתם לבד!‬
‫השארתם אותי לבד!‬
‫מה את אומרת, איטסומי?‬
‫אאוץ'! איטסומי, תירגעי!‬
‫הודעת חירום.‬
‫הזאב הקדוש עצר. אנא התפנו מיד.‬
‫אתה תתכונן לפינוי!‬
‫אם אתם באזור מומוסה‬ ‫או באזור אשינה, אנא התפנו ל…‬
‫- האולם הציבורי של מיפוסה -‬
‫אחרי שגילו את האמת,‬ ‫אנשים רבים רצו להיעלם.‬
‫המכונה הקדושה פעלה ללא הרף‬ ‫כדי לסגור את הסדקים שבליבנו.‬
‫היא המשיכה לייצר את הזאב הקדוש.‬
‫אולי זה גרם לעומס יתר על התנור.‬
‫לא נכון.‬
‫ברור שזה מפני שנתת לאישה של האלים לעזוב!‬
‫נכון!‬
‫הבנתם עכשיו, טיפשים?‬
‫מה?‬
‫שוב אתה פולט שטויות.‬
‫בלי הזאב הקדוש,‬
‫לא יעבור זמן רב‬ ‫עד שהמציאות תזרום דרך הסדקים.‬
‫למרבה הצער, העולם שלנו מחוסל.‬
‫מר סגאמי!‬ ‫-מר סגאמי!‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫מסמונה, אתה יכול לבוא לכאן?‬
‫מצאנו את זה.‬
‫מחברת שאבא שלך השאיר.‬
‫הוא המשיך לכתוב בה גם אחרי התקרית.‬
‫היומן של אבא?‬
‫מפולת עפר התרחשה בהר קנזארי.‬
‫הסדקים חמורים.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫מאז היום שבו מפעל הפלדה התפוצץ.‬
‫עבדתי במשמרת לילה באותו יום,‬ ‫אז כנראה אני מת במציאות.‬
‫מצאנו ילדה קטנה ברכבת המשא.‬
‫היה לה ריח ייחודי.‬
‫הילדה הזאת באה ברכבת מהמציאות.‬
‫אם מה שחוצב בהר הקדוש‬ ‫הופך למכונה קדושה,‬
‫בוודאי אותו הדבר קורה‬ ‫גם למה שמעביר חומר מההר.‬
‫אז אם היא תיסע ברכבת,‬ ‫איטסומי תוכל לחזור הביתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫חוקי הפיזיקה שונים במציאות ובעולם הזה.‬
‫לא היה לנו מושג איזו השפעה עשויה להיות‬
‫לילדה מהמציאות שמתקיימת באשליה לא חומרית.‬
‫להחזיר את הילדה למציאות?‬
‫כן.‬
‫אם היא תזדקן, למשל,‬
‫או פשוט תאבד שליטה על הרגשות שלה,‬
‫משהו חריג עלול לקרות בעולם הזה.‬
‫לרגשות של איטסומי יש השפעה על העולם הזה?‬
‫כן, זה מה שאבא שלך אמר לי.‬
‫אבל סגאמי…‬
‫חשבתי על אותו הדבר, מר אקימונה!‬
‫לנקבה שנבחרה על ידי האלים‬ ‫אסור לאבד שליטה על רגשותיה.‬
‫זה יהיה טמא.‬
‫- התנור הרם החמישי -‬
‫אז עלינו לכלוא אותה במכונה הקדושה.‬
‫זה כדי להגן על העולם הזה!‬
‫פילוסוף אמר פעם,‬
‫"התקווה היא חלומם של אנשים ערים".‬
‫סאקי קיקואירי.‬
‫זה אירוני.‬
‫בזכות העולם הזה יכולתי לפגוש אותה.‬
‫- סאקי קיקואירי -‬
‫היא נולדה לאחר מותי‬ ‫ובוודאי הביאה תקווה למשפחה שלי.‬
‫הנכדה שלי.‬
‫אז הוא ידע.‬
‫בעולם חסר תקווה שממשיך על חשבונה,‬
‫מסמונה מצייר שוב היום.‬
‫לא משנה כמה הוא יהיה טוב בציור,‬ ‫הוא לעולם לא יהיה מבוגר.‬
‫זה לעולם לא יוביל אותו לעתידו.‬
‫אבל…‬
‫תפסיק!‬
‫…הוא משתפר עוד ועוד.‬
‫אפילו בעולם הלא נורמלי הזה‬ ‫אנשים יכולים להשתנות כמה שהם רוצים.‬
‫זה מה שאני חושב כשאני מביט במסמונה.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫אני…‬
‫השתפרתי בזה.‬
‫זה שאני משתפר בציור‬ ‫לא אומר שאני יכול לעזוב את המקום הזה.‬
‫אבל גם אם דבר מזה לא משנה…‬
‫אני מצייר בכל יום, והשתפרתי בזה.‬
‫זה שימח אותי.‬
‫להשתפר בזה, ולקבל שבחים על זה.‬
‫למי אכפת אם זה לא יוביל לעתיד?‬
‫זה כיף ומרגש.‬
‫זה גורם לי להרגיש חי כאן.‬
‫אבל גנבנו לילד הזה את ההזדמנות להשתנות.‬
‫- אבל לא משנה כמה טוב הוא יהיה,‬ ‫זה לעולם לא יוביל לעתיד -‬
‫אני רוצה להשתנות, בדיוק כמו מסמונה.‬
‫אבל זה פשוט לא אפשרי בשבילי.‬
‫מסמונה.‬
‫אני רוצה שתסלח לאבא שלך.‬
‫אין על מה לסלוח או לא לסלוח.‬
‫אני פשוט שמח שהוא משבח אותי.‬
‫דוד, אני רוצה להחזיר אותה.‬
‫אני רוצה להחזיר את איטסומי למציאות.‬
‫מסמונה.‬
‫אוף! מסמונה, שמור על סבא!‬
‫טוב, עכשיו בנוגע לנו…‬
‫מה העניין?‬
‫את מבינה…‬
‫יש משהו שאני רוצה לספר לך. זה בסדר?‬
‫לא, אני לא רוצה לשמוע.‬
‫אם הכול ייגמר,‬ ‫תן לזה להיגמר בכך שאני אימא טובה.‬
‫זה נראה כמו הסוף של אובון.‬
‫חגיגות האובון תמיד היו כיפיות.‬
‫היו המון זיקוקים ודוכני מזון.‬
‫יאקיסובה, תפוחים מסוכרים וקטאנוקי…‬
‫אני לא חושב שהעולם הזה נוצר כעונש.‬
‫סבא?‬
‫אני מסכים איתך.‬
‫האלים של מיפוסה‬
‫ודאי ידעו שהמקום הזה מתקרב לסופו‬ ‫אחרי הפיצוץ של המפעל.‬
‫אז אולי הם רצו לשמר‬ ‫את הימים הטובים ביותר שהיו לנו.‬
‫כשכולם שיבחו את העיר.‬ ‫הזמנים המאושרים ביותר.‬
‫- חטיבת ביניים מיפוסה -‬
‫אני מבקש את הבנתכם.‬
‫בדיוק כמו במציאות,‬ ‫אנחנו יכולים לתפעל את המפעל בעצמנו.‬
‫ואז נוכל ליצור את הזאב הקדוש כרצוננו.‬
‫אמרת שהעולם מגיע לקיצו בכל מקרה!‬ ‫-אין טעם להיאבק.‬
‫אתה צודק!‬
‫זה עלול להיות חסר טעם‬ ‫אפילו אם נגרום לזאב הקדוש להופיע.‬
‫אבל אם זה יקנה לנו עוד שנה אחת,‬ ‫או חצי שנה…‬
‫לא, אם העולם הזה‬ ‫יכול להימשך אפילו עוד יום אחד…‬
‫לא נוותר!‬
‫אלה דיבורים לעניין!‬ ‫-כל הכבוד, קיקואירי! יש לך אומץ!‬
‫אתה רציני? אמרת שתחכה עד שאיטסומי תברח!‬
‫מצטער, אבל אני רציני לגמרי.‬
‫מה?‬
‫בדיוק כמו שאתה רוצה להציל את הנערה הזאת,‬ ‫גם אני רוצה להציל מישהי.‬
‫אני לא מתכוון לתת לדברים להסתיים‬ ‫בכך שתהיי אימא טובה, מיסאטו.‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלו?‬
‫הסדקים במנהרה אמורים להיות‬ ‫מחוברים לעולם שמחוץ למיפוסה.‬
‫אם נצלול לתוך הסדק ברכבת מהמציאות…‬
‫מי יפעיל אותה?‬
‫טוב…‬
‫אנחנו פשוט חייבים לנסות!‬
‫לפני שהבחור חולה האהבה הזה‬ ‫יקים לתחייה את הזאב הקדוש!‬
‫חולה אהבה?‬
‫איטסומי!‬
‫בחייך, תפסיקי!‬
‫איטסומי לא הולכת!‬
‫רגע, היא לא רוצה לחזור למציאות?‬
‫מי יכול להאשים אותה? כלומר…‬
‫היא בטח כבר לא זוכרת את העבר שלה.‬
‫היי, אם היא לא רוצה ללכת‬
‫אולי לא כדאי שנכריח אותה?‬
‫מה?‬
‫היי, העולם הזה מגיע לקיצו.‬
‫בחיי, היא כמו חיה.‬
‫יש לנו הזדמנות להציל את איטסומי.‬
‫אבל זה עשוי לזרז‬ ‫את סוף העולם הזה, אתה יודע?‬
‫זה מבשר רעות מדי!‬
‫זה לא בלתי אפשרי.‬
‫די.‬
‫בדיוק כשיצא לנו…‬
‫מוטסומי.‬
‫מה את…‬
‫היי, מוטסומי!‬
‫היי!‬
‫אל תיעשה שחצן רק כי התנשקנו.‬
‫איטסומי ראתה אותנו.‬
‫מה?‬
‫זה מסביר למה הסדקים גדלו פתאום.‬
‫הם מינו אותי לטפל באיטסומי,‬
‫כי אסור שהאישה של האלים תתאהב במישהו אחר.‬
‫אבל איטסומי התאהבה בך.‬
‫היי, מסמונה! זאת איטסומי!‬
‫האם יהיה בסדר להשתמש בדלק גולמי‬ ‫בפעם הראשונה אחרי עשר שנים?‬
‫אל תדאג, זה יעבוד.‬
‫שכחתי את ההרגשה הזאת.‬
‫מר קיקואירי.‬
‫סגאמי עושה משהו מוזר בתנור הרם החמישי.‬
‫תניחו לו.‬
‫אתה בטוח?‬
‫סגאמי מדהים.‬
‫מההתחלה הוא רק רצה ליהנות בעולם הזה.‬
‫זה נכון.‬
‫יכולנו לשנות את העתיד שלנו‬ ‫עם מחשבה אחת, בכל מקום ובכל זמן.‬
‫לחשוב שאני מבין את זה עכשיו.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫- שין מיפוסה פלדה -‬
‫איננו ראויים להגות את שמך,‬
‫האל הכביר איזאנגי…‬ ‫-איפה איטסומי?‬
‫היא לא כאן.‬
‫בטסוקושי ליד הימוקה-נו-טאצ'יבנה…‬
‫יש גרם מדרגות בהמשך.‬ ‫אולי היא שם למעלה.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫באנו לקחת אותך, איטסומי!‬
‫זו הייתה ממש טרחה.‬
‫היא לא רצתה להוריד את הז'קט המלוכלך.‬
‫אבל היא זו שבחרה להישאר כאן.‬
‫למה אתם מנסים להתערב‬ ‫כשהיא הופכת מרצונה לאישה של האלים?‬
‫אתה לא יודע כלום! איטסומי היא…‬
‫איטסומי נשארת כאן!‬
‫כמה יפה.‬
‫גם אימא שלך בטח הייתה יפהפייה.‬
‫אבל…‬
‫כמוך, יש לה עיניים שנדמה שהן לועגות לי.‬
‫לא שזה משנה עכשיו.‬
‫אף פעם לא שמעתי את אימא‬ ‫אומרת משהו רע עליך.‬
‫גם זה לא משנה.‬
‫למה לעזאזל אבא שלי היה חבר של הבחור הזה?‬
‫"חבר"?‬
‫מר אקימונה באמת אמר את זה עליי?‬
‫זה לא משנה עכשיו, נכון?‬
‫זה כן משנה!‬
‫קדימה!‬
‫לא!‬
‫תענה לי!‬
‫חב… חבר?‬
‫מהר, תרדפו אחריהם!‬
‫לא! אני לא הולכת!‬
‫איטסומי לא רוצה!‬
‫אני לא רוצה!‬
‫איטסומי, תירגעי.‬
‫למה הרכבת כאן?‬
‫רגע, זה מסוכן!‬
‫סבא?‬
‫בחיי, איזו נהיגה פזיזה!‬
‫היא רק אסרטיבית.‬
‫לא, היא נהגת מטורפת.‬
‫טוב, בואי ניקח אותה עד למנהרה.‬
‫אני מצטער!‬
‫מה קרה?‬
‫קיקואירי!‬
‫תכניס את איטסומי לכאן!‬ ‫-מסמונה!‬
‫אל תסמוך על הארה!‬
‫היי!‬
‫הן לקחו את איטסומי…‬
‫את נוהגת ממש באגרסיביות!‬
‫שתקי, סליחה!‬
‫איטסומי!‬
‫להיות מאוהבת זה אכן כואב,‬ ‫אבל זה כאב מסוג אחר.‬
‫להיות מאוהבת פירושו לחוש כאב‬ ‫כשאת לא יכולה להיות עם מישהו‬
‫היום, מחר…‬
‫וכשאת נהפכת לאישה זקנה!‬
‫קיקואירי והאחרים כאן!‬
‫סעי מהר יותר!‬ ‫-רגע!‬
‫סעי מהר יותר! עוד ועוד!‬ ‫-איטסומי!‬
‫יותר, יותר, מהר יותר!‬
‫אני מתנצל בשמה.‬
‫ניטה, תקרא לפושעת.‬
‫בסדר.‬
‫הארה, בבקשה תשקלי מחדש!‬
‫לא!‬
‫איטסומי!‬
‫מה זה?‬
‫זו מוזיקת פסטיבלים?‬
‫המציאות נמצאת ממש בצד השני.‬
‫עכשיו זה נהיה מרגש!‬
‫תתרחק, סוטה!‬
‫לא אתה, ניטה!‬
‫תשתקי, חתיכת…‬
‫מה אני אעשה?‬
‫ניטה! לא!‬
‫אל תמות!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫מסתבר שעדיין יש לך לב!‬
‫עבדת עליי.‬
‫אם לא תחזירו את האישה של האלים,‬ ‫יהיה עונש אלוהי!‬
‫זה סגאמי!‬
‫ככל שתתנגדו יותר,‬ ‫כך הרוח שלכם תהיה מקוללת יותר,‬
‫מה שיוביל להשמדתכם הסופית!‬
‫האלים כועסים!‬
‫נגמר לנו הזמן! היא תיעלם יחד איתנו.‬
‫אסור לנו לתת לזה לקרות. היא הבת שלנו!‬
‫אבל היא לא.‬
‫מה?‬
‫אל תמהר.‬
‫לעזאזל! תדחפי את המכונית!‬
‫מוטסומי!‬
‫הבנתי. נכון.‬
‫אנחנו יכולים לצחוק ואנחנו יכולים לבכות.‬
‫בעולם הזה,‬ ‫יכולנו בעצם להיות חופשיים ככל שרצינו.‬
‫אבל זה שונה בשבילנו במציאות.‬
‫בבקשה! אני רוצה את זה!‬
‫אימא!‬
‫תראי את זה!‬
‫אני רוצה את זה!‬
‫היי, אסור לגעת בסחורה!‬
‫אני לא אזוז עד שתקנו לי אותה.‬
‫בסדר, אל תזוזי.‬
‫אנחנו הולכים עכשיו. בוא נלך, מסמונה.‬
‫את בטוחה?‬
‫זה בסדר.‬
‫היא תוותר ותבוא אלינו.‬
‫סאקי?‬
‫סליחה, ראיתם ילדה שהרגע הייתה שם?‬
‫היא בת חמש והיא…‬
‫והנה העודף שלך.‬
‫הם יכולים ללכת לאן שהם רוצים.‬
‫אבל הם תקועים יום אחרי יום‬ ‫עם רגשות שלא יכולים ללכת לשום מקום.‬
‫לא רק את איטסומי אני רוצה לשחרר.‬
‫אני רוצה לשחרר גם אותנו במציאות.‬
‫"אותנו"?‬
‫אם ניכנס לגמרי למציאות ניעלם!‬
‫אין טעם, מר קיקואירי!‬
‫זה הסוף!‬ ‫-זה לא הסוף!‬
‫זה לא הסוף. זה לא יכול להיות הסוף!‬
‫הזאב הקדוש!‬
‫עצור!‬
‫תפילותינו נענו!‬
‫טוב, תיכנסי!‬
‫הזאב הקדוש חזר.‬
‫חייבים לשלוח בחזרה את איטסומי‬ ‫לפני שהמנהרה תיאטם.‬
‫חזרה למציאות.‬
‫רכבת הנצחה תגיע בקרוב.‬ ‫-סליחה.‬
‫אתה יכול לצלם אותנו?‬
‫בטח.‬
‫נכון! הרכבת מהמציאות!‬
‫אם נעלה אותה על הרכבת הזאת…‬
‫איך?‬
‫זה בצד השני.‬
‫אני אמצא פתרון.‬
‫אנחנו בסדק!‬
‫בקצב הזה, אנחנו ניעלם!‬
‫אני יודע!‬
‫אבל הדרך היחידה להעלות אותה לרכבת‬ ‫היא לצלול פנימה.‬
‫מהמאזין שלנו, "טלה רדום".‬
‫מה?‬ ‫-"די-ג'יי נאוטו, ערב טוב."‬
‫סנבה אהב את התוכנית.‬
‫"אני שונא ללמוד למבחני כניסה.‬
‫"בא לי למות."‬
‫באמת? אם זה המצב, אז תמות!‬
‫תמות!‬
‫היי, אל תגידי את זה!‬
‫את אפילו לא יודעת מה זה למות.‬
‫אל תזלזלי בזה!‬
‫גם אנחנו לא יודעים מה זה!‬
‫ואני לא רוצה לדעת!‬
‫"אני שונא להרגיש שאין לי לאן לברוח."‬
‫יש לך. אתה רק צריך לחפש!‬
‫- פסטיבל קדוש -‬
‫"…כאילו תמיד חשוך,‬ ‫לא משנה כמה רחוק אלך."‬
‫יש אור שמאיר איפשהו!‬
‫- עצרו והביטו -‬
‫"סביבה חדשה עשויה לעזור לי לגלות‬ ‫את מה שאני רוצה להיות.‬
‫"אז אני חושב שאוכל להפוך‬ ‫לגרסה טובה יותר של עצמי.‬
‫"אצבע את השיער ואקפיד על דיאטה‬ ‫אם אתקבל לתיכון…"‬
‫תוכל להשתנות גם בלי זה!‬ ‫-מסמונה, תסתכל קדימה!‬
‫"אקרא ספר אחד בשבוע‬ ‫ואפילו אעזור להורים שלי לפעמים.‬
‫"אז בבקשה תן לי לעבור את המבחנים.‬
‫"בבקשה, אלי!"‬
‫מה קרה?‬
‫חשבתי שמכונית עברה על פסי הרכבת.‬
‫מה? אנחנו על הגשר, זה אפשרי בכלל?‬
‫לא, אני לא רוצה.‬
‫בבקשה, איטסומי, אנחנו חייבים…‬
‫אני לא הולכת!‬
‫איטסומי לא הולכת. נשארת כאן.‬
‫אני נשארת עם מסמונה ומוטסומי.‬
‫איטסומי…‬
‫כשנפגשנו לראשונה…‬
‫באותו רגע…‬
‫ידעתי שאסור לי להתקרב יותר מדי.‬
‫היי!‬
‫אם אתקרב…‬
‫ידעתי‬‫…‬
‫שאתאהב.‬
‫אז את יכולה להגיד "מוטסומי" עכשיו?‬
‫אני אהיה איתך, איטסומי.‬
‫בואי נלך יחד.‬
‫בואי נלך. את תעלי ראשונה.‬
‫רגע, אם תלכו יחד, את…‬
‫מוטסומי!‬
‫גם אני בא.‬
‫לא, חכי!‬
‫מסמונה…‬
‫לא! אני לא רוצה שזה יסתיים ככה!‬
‫לפגוש את שתיכן…‬
‫היה ממש כיף.‬
‫מסמונה!‬
‫רד לפה!‬
‫זיקוקים של פסטיבל אובון.‬
‫אני מניחה שאי אפשר לראות‬ ‫את הזאב הקדוש מהצד הזה.‬
‫ובקרוב גם אני אהיה…‬
‫לרדת. גם מוטסומי יורדת.‬
‫צעצוע מנטה?‬
‫אני יודעת מה זה.‬
‫פעם אהבתי את אלה.‬
‫פסטיבל אובון זה כיף.‬
‫לובשים יוקאטה ורוקדים. ויש המון דוכנים.‬
‫אבל בעולם שלי, זה תמיד חורף.‬
‫אובון לעולם לא יגיע.‬
‫מה?‬
‫היי, איטסומי.‬
‫לא רק אובון מחכה בקצה המנהרה.‬
‫יהיו הרבה דברים שונים.‬
‫דברים כיפיים, דברים קשים, דברים עצובים…‬
‫דברים חזקים, עזים ומרגשים.‬
‫את תכירי חברים.‬
‫אפילו יהיו לך חלומות.‬
‫את עלולה אפילו להיכשל לפעמים.‬
‫אבל אם תמצאי את עצמך מדוכדכת ומועדת בדרכך,‬
‫אולי תוכלי למצוא חלום חדש.‬
‫אני כל כך מקנאה.‬
‫אלה דברים שלעולם לא יהיו לי.‬
‫לכן אני רוצה שתיתני לי רק דבר אחד.‬
‫תראי.‬
‫אני לוקחת את הלב של מסמונה.‬
‫מה?‬
‫העתיד הוא שלך,‬
‫אבל ליבו של מסמונה הוא שלי.‬
‫גם אם איעלם במציאות,‬
‫אני אהיה זו שמסמונה יחשוב עליה‬ ‫ברגע שהעולם הזה יגיע לקיצו.‬
‫לא!‬
‫ואני גם אחשוב על מסמונה ברגע האחרון ההוא.‬
‫לא!‬
‫מסמונה אוהב אותי, ואני גם אוהבת את מסמונה.‬
‫נשארתי לבד!‬
‫נכון.‬
‫אבל…‬
‫יש אנשים שמחכים לך.‬
‫אנשים שיחשבו עלייך כל הזמן.‬
‫אני שונאת אותך.‬
‫לכן אני לא אלך איתך.‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫כן…‬
‫כמעט הגענו למנהרה!‬
‫הזאב הקדוש נוהר!‬
‫היי, זאת…‬
‫מוטסומי!‬
‫מסמונה קיקואירי למד.‬
‫זה כואב…‬
‫מה עלה בדעתך? את מדממת!‬
‫מסמונה! זה מדהים!‬
‫זה באמת כואב!‬
‫זה מפני שאתה כאן, מסמונה.‬
‫אפילו התאים שלי אומרים לי שאני חיה.‬
‫לא אכפת לי אם העולם הזה יסתיים היום.‬
‫לא משנה כמה זמן נותר לנו.‬
‫כרגע, אני חיה.‬
‫מוטסומי.‬
‫איטסומי.‬
‫היא הצליחה?‬
‫- מושבת -‬
‫יש, היא הצליחה!‬
‫אאוץ'!‬
‫זה כואב?‬
‫אל תחקי את איטסומי.‬
‫אנחנו חיים.‬
‫תמשיכי, איטסומי.‬
‫לכי לראות את הדברים שאנחנו לא יכולים.‬
‫לכי להריח כל ריח חדש.‬
‫תפסיקו להיות כאלה זוג נאהבים!‬
‫באשר אלינו,‬ ‫אנחנו לא יודעים כמה זמן יש לנו כאן.‬
‫- מסמונה קיקואירי יחיה לצד מוטסומי סגאמי -‬
‫אתם שומעים את זה?‬
‫מה זה?‬
‫אני שומעת קול.‬
‫זה קול כמו של… תינוק שזה עתה נולד.‬
‫זה כואב.‬
‫זה כואב…‬
‫זה כואב!‬
‫הלו? כן. הגעתי למיפוסה.‬
‫ישנתי כי לא היה אף אחד.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אתה תמיד דואג. אמרתי לך שיהיה בסדר.‬
‫- תחנת מיפוסה -‬
‫המונית כאן. תמסור ד"ש לאימא.‬
‫ביי.‬
‫- שמור -‬
‫בבקשה קח אותי למפעל הפלדה.‬
‫עבר הרבה זמן מאז שלקחתי מישהו למפעל.‬
‫לפני זמן מה אנשים מוזרים היו באים‬ ‫כי הם אהבו להביט בחורבות.‬
‫אבל כמעט הכול נהרס עכשיו.‬
‫הנה, קחי סוכריה.‬
‫תודה.‬
‫מפחיד לשמור את זה ככה לנצח.‬
‫לפני זמן רב היו דיבורים‬ ‫על אנשים שנעלמו בעקבות זעם האל.‬
‫אבל רק שמועות.‬
‫אני מבינה.‬
‫- הריסות מפעל הפלדה מיפוסה -‬
‫- תודה -‬
‫- לא נשכח -‬
‫- 140 שנים של עבודה קשה -‬
‫- היה שלום מפעל הפלדה מיפוסה -‬
‫כאן זה קרה.‬
‫הפעם הראשונה…‬
‫שבה נשבר לי הלב.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬