Siden begynnelsen har vesener elsket å se på stjernene.
De fant til og med former i dem. Pincho. Scratchi. Swimbu. Dupes.
Vesener kartla alle lysglimt de så på nattehimmelen.
Men de sterkeste lysene er ikke stjerner. Våre to måner.
"MÅNE" står for Minisfære Åker Nært og Elegant.
Venstre kule, eller "Gule", går rundt planeten vår sånn.
Mens høyre kule, "Kule", går rundt den sånn.
Én gang hver 15. tur rundt stjernen
står månene på rekke med planeten vår og danner en praktfull formørkelse.
Når de to månene står på rekke, så forårsaker det rar oppførsel
og vil sammenfalle med en uventet innstilling i ditt privatliv.
Og alt det skjer i dag fordi det er...
Dobbel skyggedag!
Se vår kule Litt på skakke
I bane rundt en stjerne
Om livets mening kan vi snakke
Om ting som virker fjerne
Alt vi vet er at vi fins
Og det blir ikke lenge Så du må bare sko på foten slenge
Glede, tristhet, mot og frykt
Nysgjerrighet, sinne Mye fare å finne
Og famle rundt i blinde Fra nå
BASERT PÅ EN BOKSERIE
Så fint at du kunne ta en morgendate før jobb.
Jeg skulle ønske jeg kunne være her i hele dag.
Gelé-rovdyr?
De er gode, men setter seg fast i munnsteinene.
Formørkelsen er ikke synlig...
Oi da.
Beklager. De sa det kunne skje.
Jeg skal lese resten selv.
Kremt. "Formørkelsen er ikke synlig overalt fra.
Det er enn dobbel skyggesone,
som går gjennom vår egen Vesenborg.
Om du zoomer inn, så er det beste stedet i byen å se formørkelsen på
er restauranten på klippen, "Forsiktig nå".
Hei. Det er oss.
Vi hadde lemristingen vår der. Det var så gøy.
Må gå videre, det kommer folk nå.
Jøss, travelt i dag. Av sted.
Har du tid til å se flere verk?
Absolutt.
Dette har vært moro.
Jeg tenkte bare på de gangene ansiktet ditt har vært nært mitt.
Katalogiserer du de øyeblikkene?
Ja.
Jeg ville munnpresset deg om du...
Hei, sikre dere et kott.
Jeg burde gå til restauranten.
Byggingeniøren tar en siste inspeksjon for å passe på at den ikke faller av klippen.
Men jeg ser deg der litt senere.
FORSIKTIG NÅ
Dette er fryktelig.
Å vite at vi kan omkomme er en del av gleden.
Du mistet fottubene dine.
Jeg klarte det!
Hva da?
Jeg har lett etter en tryggere måte å gå inn i sprekken på.
Det er praktfullt. Se her.
Jeg ser det herfra.
Det er bare ett trinn ned.
Jeg tror ikke noen vesener har vært der nede før. Fantastisk.
Jeg må innrømme at dette er veldig imponerende.
Var du redd?
Litt.
Og vet vi at dine siste strukturelle forsterkninger
vil støtte en større vesenmengde og hindre oss i å falle ned i ravinen.
Jeg bekreftet at dere nå kan ha flere gjester enn noensinne
- fra platået vi fant. - Et platå!
Høres ut som et perfekt sted for fyrverkeriet mitt
- til kveldens feiring. - Hva mener du?
Jeg setter sammen et lysshow som vesener kan beskue
mens de beskuer kveldens lysløse show.
- Ikke gjør det. - Av flere grunner.
Hvorfor ikke?
Det fins ikke bedre måter å feire noe på enn å forsøple lufta.
Jeg ville latt det ligge der nede.
Snakkes.
Kom innom huset mitt neste gang det passer deg.
Du har fått post som ser spennende ut. Jeg åpnet det ikke for å ære privatlivet.
Men jeg så hvem det var fra.
Kakaoskiveøya servicelærstitusjon.
Den mest prestisjetunge serviceutdannelsen på hele kula.
Å ja. Jeg søkte, men jeg tviler på at de tok meg inn.
Åpne brevet! Les det!
Til meg.
"Det er en glede å informere at du har blitt tatt opp..." Herregule!
Du kom inn. Dette er storartet.
Det var det jeg alltid ville.
Og?
Og jeg kan ikke tro jeg kom inn.
Men?
Men jeg var nettopp på min første date på lenge med...
Bord 16. Signalene var alltid sterke.
To positive utviklinger, og jeg vil ha begge deler.
Svaret ditt vil komme.
Et råd? Dra og utforsk kula og få deg nye erfaringer.
Dette livet vil alltid vente på deg, om du vil komme tilbake.
Eller kanskje ikke. Hvem vet?
Jeg skal sette opp belysningen min. Adjø.
VI MÅ PRATE.
Dette føles utrolig farlig ut.
Vi må bare plassere fyrverkeriet langs kanten.
Alt er koblet med denne fjernkontrollen.
Når tiden er inne, så trykker jeg på knappen, og ta-da!
Uff da. Et fyrverkeri må allerede ha vært tilkoblet.
Det er sikkert greit.
Uff igjen.
Nå forstår jeg advarslene.
- Jeg fikk meldingen din. - Hei.
Du vet jeg sa jeg skulle søke på lærstitusjonen på Kakaoskiveøya?
Selvsagt.
Jeg kom inn.
- Du kom inn. Gratulerer. - Takkebukk!
Det er så bra. Når er det du må dra?
- Jeg har ikke takket ja ennå. - Ja vel.
Om jeg snakker fra blodpumpa,
så blir jeg trist om du drar. Men jeg forstår det.
Jeg liker å være med deg.
Jeg også. Jeg er forvirret.
Det er ikke bra.
Jeg trodde du sa du forsto.
Snu deg.
Er det noe som brenner?
Ingen vil merke det.
- Urovekkende. - Du er alltid urolig.
- Hva skjer? - Du er alltid forvirret.
Denne skumle tåken fra sprekken kommer mot Forsiktig nå.
- Blokkerer den himmelen, er alt ødelagt. - Nedtur.
- O Gule. - Ingen Gule?
- Og ingen Kule? - OK!
Det var meg.
Et av fyrverkeriene sprengte tidlig og skapte et hull i sprekken
- som støter ut denne tåken. - Jeg rekker ikke si "det var det jeg sa".
- Jeg gjør det. Det var det jeg sa. - Ja, men det er fyrverkeri. Kom igjen.
Vi må stoppe lekkasjen og tåken fra å blokkere Gule og Kule.
Dette skjer bare én gang hver 15. omdreining.
Forsiktig nå kan ikke skuffe vesener under Vesenborgs største feiring.
Har de ikke blitt skuffet nok av føden vår?
Vi legger en plan.
- Fase én. - Vi må forsegle hullet.
Noen tanker om hva vi kan gjøre det med?
Hva med våre gelé-rovdyr?
Jeg elsker det. Genialt!
Er det et faktisk forslag?
Det første jeg kom på.
- Tiden løper ut. - Hjelper ikke.
- Hva snakker hen om? - Bare rart.
Nei. Hva om vi bruker Forsiktig nås glovarme, pussaktige skjelvevæske
for å smelte ned gelé-rovdyrene og skape en motbydelig forsegling?
Noen bedre ideer?
Ikke en god idé, men den eneste ideen vi har. Skal vi prøve?
- Jeg brygger en kanne. - Fase to. Jeg skaper en avledning
for å stoppe våre gjester fra å føle skuffelse.
Ok. Da er det...
- Fase tre! - Ta den motbydelige foreseglingen,
heng den på klippen, og hell den ned i hullet.
Vi kan gjøre det.
Det er avgjort. Jeg henter traskepraterne.
Det er fint å se alle komme sammen for å løse et problem vi skapte.
Fase én, gå.
Jeg kan ikke være grunnen til at hen ikke studerer,
men jeg vil at hen skal bli. Jeg har aldri likt noen så godt før.
Hen liker deg også.
Det er veldig søtt og litt irriterende for resten av de ansatte.
Jeg har ikke erfaring med langtunna-forhold.
Er det mulig?
Vil hen møte et nytt vesen
som ikke nyser av hens vibrerende dyr
og glemme meg?
Avstand gjør at blodpumpa vokser. Jeg savnet søskenet mitt.
Så kom jeg hit, og nå irriterer jeg meg over suppeslurpinga hens.
Jeg datt litt ut.
Jeg sier bare at det kan være bra. I en liten stund.
Jeg vet. Du har rett. Kjærlighet er kompliserte greier.
Jeg aner ikke.
Skjelvevæske er ok.
Her, ta med det til klippen.
Se den rosa skyen.
La oss se hvor mye høyere den kan komme.
Gjestene begynner å merke tåken.
Fase to. Aktiver.
Takkebukk for ingenting.
- Jeg gidder ikke dette mer. - Fort. La oss få dramatikken på kamera.
Alle sammen, dobbelt skyggedrama her.
Vi kan ikke krangle foran gjestene.
- Det er uappetittelig. - Hvor skal vi krangle, da?
Kjøkkenet.
- Observerer de oss? - Ja, jeg tror det.
Hva føler du om ditt dilemma?
Ikke bra. Jeg lener mot å dra på lærstitusjonen,
og jeg gruer meg til å si det til min nye romantiske venn.
Månene gjør folk jammen rare. Den krangelen er rar.
Sånn er livet. Noen ganger må du gjøre vanskelige ting.
Jeg vet det.
Avledninger er ikke vår sterke side, men det funker.
- Hvordan ser det ut? - Jeg kjøpte oss tid.
O Gule, for en tåke.
Kom igjen.
Tid for fase tre.
Så.
Gelé-rovdyr, hva? Du hadde rett. Jeg har fortsatt litt i munnsteinene.
Ja. Det var gøy i dag tidlig. Jeg liker deg.
Jeg liker deg også.
Er du nærmere en avgjørelse?
Slutt å flørte og begynn å mikse.
- Vil du lage en ekkel gugge med meg? - Det vil jeg.
Dette er ekkelt og perfekt. Dere er et perfekt team.
- Tåken ødelegger opplevelsen vår. - Hvordan skal vi se den doble skyggen?
Vi mister dem.
Hva enn dere skal gjøre, må dere gjøre det fort.
- Sånn, ja. - Det funker.
Vi klarte det.
- Ja! - Herlig.
- Det kommer mer. - Å nei.
Tapper innsats, men forseglingen størknet. Trykket presser tåken rundt den.
Og rett foran oss her.
- Så dumt. - Kom, da.
Folk drar. Vi må korke igjen de hullene. Har dere noen ideer?
Kanskje... Om vi...
Jeg har en absurd idé. Møt meg i sprekken med reservegeneratoren.
En plutselig utvikling her på Forsiktig nå.
En rosa tåke har dekket over hele utsikten.
På den lyse siden er jeg her med de kule-berømte rockerne,
Uendelige Sensasjoner. Kan vi ta en prat?
En venn ringte for å si at det var en chill tåke her,
og vi kom for å ta et fett bilde av bandet til det neste albumcoveret.
Håper ikke tåken forstyrrer Dobbel skyggedag.
Er det i dag?
- Trykk på alle knapper. - Trykk på alle knapper.
Alle knapper.
Uff da. Pass opp!
Ok.
Pass deg!
Høyere opp.
- Sånn, ja. Høyere? - Høyere.
- Mer vertikalt? - Høyere.
- Kom igjen! - Mer.
- Går det bra? - Må høyere opp.
- Høyere. - Ja.
- Jeg skulle kjøpt den nyere modellen. - Sånn!
Ja. Flopp i vei.
De kommer seg inn.
Du må vaske de fottubene.
Glipper. Kan ikke holde mer.
- Flippflopperne. - Klarte vi det?
- Gikk det? - Vet ikke.
Skuffelse henger i lufta, som denne mystiske rosa tåken.
Klokka tikker. Hva er din reaksjon?
Jeg blekket huden min med et bilde av oss under formørkelsen,
så jeg håper at vi får se den.
Var det en anelse forhastet?
Kom tilbake!
Siste nytt. Det ser ut til at tåken letter.
Vi klarte det!
- Bra jobba. - Kunne ikke gjort det uten deg.
- Skål - Skål.
Vi er et bra team. Jippi!
Jeg er glad vi ikke ødela Dobbel skyggedag for alle sammen.
Vi?
Vesener er glade.
Man hører masse jubel fra denne store og tålmodige folkemengden.
Dobbel skyggedag.
Jeg lar dere prate mens jeg later som jeg ikke hører.
Så, har du bestemt deg?
Ja.
Jeg skal dra.
Beklager. Det har alltid vært min drøm.
Er det ikke noe håp for forholdet vårt?
Selvfølgelig er det håp. Det er bare dårlig timing.
Jeg ville gjort begge deler om jeg kunne.
Jeg har reist mye i livet. Jeg kan komme på besøk?
De har direktefly til Kakaoskiveøya hver dag.
Og jeg har alltid drømt om å dra.
Wow.
Du har mer gelé-rovdyr der.
- Der var dere. - Hepp.
Hepp.
Vi snakket bare om min store avgjørelse.
Og?
- Jeg tror det er som å møtes i midten. - Jeg liker hen.
- Jeg tror hen hører deg. - Takk.
Går det greit uten meg?
Jeg tror det.
Noen har fått en yrkesmessig oppgradering.
Du ser på den nye sjefen på opplæring.
Din jobb er alltid her om du vil ha den.
Da blir vi begge sjefer.
Aner ikke.
For mine briljante,
uforstyrrelige,
sjarmerende
og uforutsigbare venner.
Hei. Vi ble bedt om å spille en sang mens formørkelsen skjedde
fordi vi er berømte.
Våre liv går rundt I banedrevne sfærer
Om de er fjern eller nær
Frem til den neste store fasen Av vår eksistens
Som månene på himmelen På denne skyggedagen
Og akkurat som skygger
Så endrer vi oss stadig
- Aldri for langt bak - Aldri for langt bak
Forbundet med hverandre Som en mektig glomstein
- I høydepunktene i vårt sinn - Alltid i vårt sinn
- Det er kjærlighet som holder oss nær - Kjærlighet
- Det er kjærlighet - Kjærlighet
Og denne forbindelsen flyter på elsk
- Kjærlighet - Faller over oss
- Som stjerner fra oven - Som stjerner fra oven
- Det er omtanke - Vi bryr oss
Da knytter vi sterke bånd
- Vi bryr oss - Letter hjertet som en komfortfirakant
Vår spesielle kobling Som alltid er der
- Vi vil alltid dele vår kjærlighet - Får kontakt gjennom kjærlighet
Vi vil alltid dele vår kjærlighet
Vi ses om noen uker, da.
Hen har blitt vant til deg.
Jeg vil savne hen, men ikke måten hen får mine øyehull til å stikke på.
- Jeg vil savne deg mer. - Jeg vil savne deg også.
Takkebukk for all din støtte.
Det er unik jord der som jeg vil du skal ta prøver av.
Jeg strør litt på et postkort.
Takk for at du tok meg under vingen din.
En av mine beste avgjørelser.
Å ansette deg var en av mine. Og dette, da.
Å JA
- Det er permanent. - Interessant sted å ta det på.
Mitt signal.
Siste opprop for alle vesener som skal ta fly 334 til Kakaoskiveøya.
God dag.
- Hepp. - Ser ut som vi skal bo sammen her.
Ser sånn ut. Hyggelig å treffe deg.
Deg også.
Ytre avgrunn skremmer meg. Et uutforsket uendelig mørke, og oss.
Et par støvfnugg som prøver å forstå det hele.
Tror du noe av dette betyr noe?
Selvfølgelig. Meningen med livet er å gi livet mening.
Vi får en unik mulighet til å få kontakt med hverandre.
Som da jeg ble kjent med din sjef.
Hva tror du hen gjør nå?
Hen spiser flippfloppere ut av bergsprekken?
Det er underlig spesifikt og umulig.
Nei. Beklager. Se.
Tekst: Ekaterina Pliassova