Būtybės nuo seno mėgo žiūrėti į žvaigždes.
Jos net įžiūrėjo jose formas. Žnyplius. Katinas. Žuviukas. Dvynukai.
Būtybės sužymėjo žvaigždėlapyje visas ryškias šviesas, matomas nakties danguje.
Bet ryškiausios šviesos yra ne žvaigždės.
Mūsų du mėnuliai.
Šalimai besisukančios miniatiūrinės planetos.
Kairysis mėnulis, vadinamas Lorbu, sukasi aplink mūsų planetą štai taip.
O dešinysis, vadinamas Rorbu, sukasi šitaip.
Kartą per 15 apsisukimų aplink mūsų planetą
šie du mėnuliai susilygina su ja ir sukuria įspūdingą užtemimą.
Sakoma, kad šie du susilyginę mėnuliai gali iššaukti permainingą elgesį
ir lemti netikėtą posūkį
asmeniniame gyvenime.
Ir visa tai vyksta šiandien, nes šiandien...
Dvigubo užtemimo diena!
Čia mūsų planeta Ji pasvirusi truputį
Sukasi aplink saulę
Gyvenimui mes suteikiam prasmę
Gal ir atrodom keisti
Bet tokie jau mes esam
Mes nesėdim ramiai Apavą ant kojų - ir pirmyn
Džiaugsmas ir liūdesys, drąsa ir baimė
Smalsumas ir pyktis Pavojų kupinoje planetoje
Bet keistenybės tik prasideda
PAGAL NEITANO V. PAILO KNYGŲ SERIJĄ
Labai džiaugiuosi, kad atėjai į rytinį pasimatymą prieš darbą.
Juokauji? Norėčiau čia būti visą dieną.
Guminuką plėšrūną?
Jie skanūs, bet kimba prie dantų.
Užtemimas matomas ne...
Gerai, atsiprašau. Mane įspėjo, kad taip gali nutikti.
Toliau skaitysiu pati.
„Užtemimas matomas ne visur.
Yra dvigubo šešėlio zona,
kuri, taip jau sutapo, driekiasi virš mūsų Būtybmiesčio.
Priartinus pamatysite, kad pati geriausia vieta
Dvigubo užtemimo dienos užtemimui mūsų mieste stebėti
yra restoranas ant skardžio „Būkit atsargūs“.
Mūsų restoranas.
Ten vyko mūsų galūnkratis. Buvo žiauriai smagu.
Tuo ir užbaigsiu, nes netrukus čia susirinks kita grupė.
Vajė, kokie mes šiandien užsiėmę. Galite eiti.
Turi laiko apžiūrėti kitus eksponatus?
Žinoma.
Buvo labai smagu.
Bandau prisiminti, kiek kartų tavo veidas buvo taip arti manojo.
Skaičiuoji tas akimirkas?
Taip.
Pabučiuočiau tave, jei tu...
Susiraskit tam kitą vietą.
Man turbūt jau metas į restoraną.
Statybos inžinierius paskutinį kartą tikrina,
ar šiandien restoranas nenugarmės nuo skardžio.
Pasimatysim ten vėliau.
„BŪKIT ATSARGŪS“
Man baisu.
Taip ir yra. Bet žinojimas, kad galime mirti, turi žavesio.
Na, tau galvoj negerai.
Man pavyko!
Kas pavyko?
Šitiek sukinių ieškojau saugesnio kelio į įtrūkimą.
Įspūdinga. Eikš, pažiūrėk.
Matau ir iš čia.
Nusileidau vienu laipteliu.
Ten turbūt nė viena būtybė nebuvo įkėlusi kojos. Fantastika.
Pripažįstu, labai įspūdinga.
Buvo baisu?
Truputį.
Ar galime būti tikri, kad tavo naujausi restorano sutvirtinimai
išlaikys didžiulę minią būtybių
ir šįvakar neleis mums nugarmėti į įtrūkimą?
Patvirtinu, kad „Būkit atsargūs“ gali išlaikyti daugiau būtybių nei kada nors
- ant plokštumos, kurią radom. - Plokštuma!
Tai bus tobula vieta fejerverkams
- šio vakaro linksmybėms. - Apie ką tu?
Surengsiu šviesų instaliaciją, kad būtybės pasidžiaugtų,
besidžiaugdamos naktimi be šviesų.
- Aš to nedaryčiau. - Dėl kelių priežasčių.
Kodėl?
Geriausias būdas tai atšvęsti - pateršti orą.
Aš to nedaryčiau.
Ate.
Ir užsuk į mano namus, kai tik rasi laiko.
Tavęs laukia intriguojantis laiškas.
Aš jo neatplėšiau, kad nepažeisčiau tavo privatumo.
Bet perskaičiau, nuo ko jis.
Šokolado salos Svečių priėmimo mokslo įstaiga.
Prestižiškiausia svečių priėmimo programa visoje planetoje.
Taip. Išsiunčiau jiems prašymą, bet abejoju, ar mane priėmė. Tik...
Atplėšk laišką! Skaityk jau!
Garsiai.
„Su džiaugsmu pranešame, kad esate priimta...“ Lorbe mano!
Tave priėmė. Fantastika.
Aš visada šito troškau.
Ir?
Ir negaliu patikėti, kad mane priėmė.
Bet?
Bet ką tik po ilgo laiko buvau pirmame pasimatyme su...
Staliukas Nr. 16. Tai buvo tik laiko klausimas.
Du teigiami pasikeitimai, kurių abiejų aš noriu.
Atsakymas pats ateis.
Mano patarimas? Tyrinėk planetą ir įgyk naujų patirčių.
Ši vieta visada tavęs lauks, jei nuspręstum sugrįžti.
O gal ir ne. Ką gali žinoti?
Na, reikia pasirūpinti fejerverkais. Iki.
REIKIA PASIKALBĖTI.
Man atrodo, kad tai labai pavojinga.
Mums tereikia išdėlioti fejerverkus palei kraštą.
Jie visi bus prijungti prie šio nuotolinio valdymo pultelio.
Kai ateis laikas, paspausiu mygtuką, ir...
Vienas fejerverkas turbūt jau buvo prijungtas.
Na, viskas gerai, manau.
Dar kartą ojoi.
Dabar suprantu, kam tie įspėjimai.
- Sveika. Gavau tavo žinutę. - Sveikas.
Pameni, sakiau, kad padaviau prašymą į Šokolado salos mokslo įstaigą?
Žinoma.
Na, mane priėmė.
- Priėmė. Sveikinu! - Dėkui.
Šaunu. Kada išvažiuoji?
Dar neapsisprendžiau, ar važiuosiu.
Suprantu.
Pasakysiu iš visos kraujo pompos,
man bus liūdna, jei išvažiuosi. Bet aš suprasiu.
Man labai gera su tavim.
Ir man. Mane apėmė prieštaringi jausmai.
Negerai.
Sakei, kad suprasi.
Apsisuk.
Kažkas dega?
Patikėk, niekas nė nepastebės.
- Man tai kelia nerimą. - Tu amžinai nerimauji.
- Kas čia vyksta? - Tu amžinai nieko nežinai.
Tas grėsmingas rūkas, kylantis iš įtrūkimo, slenka link „Būkit atsargūs“.
Jei jis užstos dangų, renginys bus sužlugdytas.
Nebūk tokia zyzla.
- Lorbe. - Nebus Lorbo?
- Ir Rorbo? - Gerai jau!
Tai mano darbas.
Netyčia sprogo vienas fejerverkas ir pramušė skylę įtrūkime,
iš kurios ir kyla tas rūkas.
Nėra laiko sakyti „ar aš nesakiau?“
Aš pasakysiu. Ar aš nesakiau?
Sakei. Bet juk čia fejerverkai. Nagi.
Reikia užkimšti skylę,
kad sklindantis rūkas neužstotų Rorbo ir Lorbo.
Užtemimas įvyksta tik kartą per penkiolika sukinių.
„Būkit atsargūs“ negali patekt į istoriją kaip restoranas, nuvylęs šimtus būtybių
per didžiausią Būtybmiesčio šventę.
Argi negana to, kad jo maistas yra nuviliantis?
Sudarom planą.
- Pirmas etapas. - Reikia užtaisyti įtrūkimo skylę.
Kas gali pasiūlyti medžiagą, kuri užpildytų tą keistą plyšį?
Gal guminukai plėšrūnai?
Man patinka. Puiki mintis!
Ar tai rimtas pasiūlymas?
Pirma mintis, kuri šovė į galvą.
- Laikas bėga. - Bloga mintis. Tai nepadės.
- Ką jie kalba? - Keista.
Ne. O jei panaudotume karštą ir tirštą „Būkit atsargūs“ energinį gėrimą
guminukams plėšrūnams ištirpdyti
ir pagamintume keisto skonio sandariklį?
Kas turi geresnių minčių?
Tai nėra gera mintis, bet ji vienintelė. Išbandysim?
Išvirsiu kavos.
Antras etapas. Aš atitrauksiu svečių dėmesį,
kad jie nepatirtų nusivylimo.
Gerai. Belieka...
- Trečias etapas! - Paimti keisto skonio sandariklį,
nusileisti nuo skardžio ir supilti jį į plyšį.
Mums tikrai pavyks.
Na, sutarta. Aš pasirūpinsiu kalbančiomis dėžutėmis.
Smagu matyti, kaip visi susitelkė, kad išspręstų mūsų visų sukurtą problemą.
Pirmas etapas, galima pradėti.
Aš negaliu jai trukdyti išvažiuoti į mokslo įstaigą,
bet noriu, kad ji neišvažiuotų. Jokia būtybė man taip nepatiko, kaip ji.
Na, tu jai irgi akivaizdžiai patinki.
Tai labai miela,
bet kartais erzina kitus darbuotojus.
Neturiu patirties, kaip palaikyti santykius per nuotolį.
Ar tai apskritai įmanoma?
Jei ji mokslo įstaigoje sutiks kitą būtybę,
kuri neturės alergijos murkiantiems padarams,
ir užmirš mane?
Išsiskyrimas stiprina jausmus.
Aš gyvenau toli nuo savo sesers ir labai jos ilgėjausi.
Atsikrausčiau čia, kad būčiau arčiau jos,
o dabar mane erzina, kaip ji garsiai šliurpia sriubą.
Pamečiau pokalbio esmę.
Tik sakau, kad gal tai į gera.
Kurį laiką.
Suprantu. Tu teisus. Meilė - sudėtingas dalykas, ar ne?
Neturiu supratimo.
Gerai, energinis gėrimas paruoštas.
Štai, nešk prie skardžio.
Žiūrėk, koks rausvas debesis.
Pažiūrėkim, kiek aukštai jis pakils.
Lankytojai ima pastebėti rūką.
Antras etapas. Pradedam.
Dėkui už nieką.
Daugiau šito nepakęsiu.
Greičiau. Filmuojam dramą.
Dėmesio, čia vyksta dvigubo užtemimo drama.
Mes negalim ginčytis svečių akivaizdoje.
- Tai negražu. - Tada kur mums ginčytis?
Virtuvėje.
Jie visi mus stebi?
Manau, taip.
Ar jau išsprendei savo dilemą?
Dar ne. Esu linkusi išvažiuoti į mokslo įstaigą,
bet bijau apie tai pasakyti savo naujajam draugui.
Mėnuliai tikrai iššaukia permainingą elgesį.
Šis ginčas neturi jokios prasmės.
Toks jau gyvenimas. Kartais tenka priimti sunkius sprendimus.
Pati žinau.
Dėmesio nukreipimas nėra stipriausia mūsų pusė, bet veikia.
- Kaip reikalai viršuje? - Tai padėjo laimėti daugiau laiko.
Lorbe, tas rūkas nesiliauja sklidęs.
Pradedam.
Vykdau trečią etapą.
Taigi.
Guminukai plėšrūnai? Buvai teisi. Ir man jie kimba prie dantų.
Taip. Puikiai praleidau šį rytą. Tu man patinki.
Tu man irgi patinki.
Gal jau apsisprendei?
Liaukis flirtavęs ir pradėk maišyti.
Nori gamint su manim košę malošę?
Noriu.
Bjauru, bet tobula. Judu - puiki komanda.
- Rūkas sugadins reginį. - Kaip mes pamatysim dvigubą šešėlį?
Lankytojai nerimauja.
Siūlyčiau paskubėti.
- Turėtų užtekti. - Mums pavyko.
Užsandarinom plyšį.
- Valio! - Puiku.
- Rūkas dar veržiasi. - Ne.
Mes narsiai dirbome, bet sandariklis sukietėjo.
O dėl padidėjusio slėgio rūko sustabdyt neįmanoma.
Jis sklinda tiesiai link mūsų.
- Kaip apmaudu. - Einam iš čia.
Jie išeina. Tuos plyšius reikia tučtuojau užtaisyti.
Ką siūlot?
Galbūt... Jei mes...
Man kilo absurdiška mintis.
Laukit manęs įtrūkime, atsineškit atsarginį generatorių.
Čia, restorane „Būkit atsargūs“, vyksta kai kas stulbinančio.
Rausvas rūkas visiškai uždengė užtemimo vaizdą.
Bet nenusiminkite, prie mūsų prisijungė garsūs rokeriai -
grupė „Neriboti jausmai“. Galiu jus pakalbinti?
Mums paskambino draugas ir papasakojo apie keistą rūką,
tad atskubėjom čia pasidaryt puikią grupės nuotrauką naujam albumui.
Tikėkimės, kad rūkas nesutrukdys Dvigubo užtemimo dienos.
Ji šiandien?
Spausk visus mygtukus.
Spaudžiu visus mygtukus.
Visus mygtukus.
Atsargiai!
Ką gi.
Saugokis!
Aukščiau.
- Laikau. Štai taip. Aukščiau? - Nagi. Aukščiau.
- Vertikaliau? - Nagi. Taikykis aukščiau.
- Blynai, nagi! - Dar truputį.
- Kaip sekas? - Kilstelk truputį aukščiau.
- Aukščiau. - Taip.
Reikėjo nusipirkti naujesnę kepyklę.
Štai taip!
Taip. Apmėtyk blynais.
Jie krenta į plyšį. Aš matau.
Tau reikėtų išsiskalbti apavą.
Slystu. Nebeišsilaikysiu.
- Blynai. - Mums pavyko?
- Suveikė? - Nežinau.
Ore tvyro nusivylimas, kaip ir šis paslaptingas rausvas rūkas.
Laiko lieka vis mažiau, kokia jūsų nuomonė?
Na, nedvejodamas pasidariau užtemimo rašaluotę,
tad labai tikiuosi jį pamatyti.
Nemanai, kad truputį paskubėjai?
Žiūrėkit. Grįžkit čia!
Karščiausia naujiena. Regis, rūkas pamažu sklaidosi.
Mums pavyko!
- Šauniai padirbėjai, bičiuli. - Vienas nieko nebūčiau padaręs.
Už mus.
Mes - puiki komanda.
Labai džiaugiuosi, kad mes nesugadinom Dvigubo užtemimo dienos.
Mes?
Būtybės sužavėtos.
Didžiulė ir kantri minia pasitinka reginį džiaugsmingais šūksniais.
Dvigubo užtemimo diena.
Leisiu jums pasikalbėti ir apsimesiu, kad nesiklausau.
Taigi, apsisprendei?
Taip.
Aš išvažiuoju.
Nepyk. Visada apie tai svajojau.
Ar tai reiškia, kad mūsų santykiai neturi ateities?
Aišku, kad turi. Tiesiog dabar tam ne laikas.
Jei galėčiau išpildyti abu norus, taip ir padaryčiau.
Na, man yra tekę nemažai keliauti.
Galėsiu tave aplankyti?
Lėktuvai kasdien skrenda į Šokolado salą.
Visada norėjau ją aplankyti.
Tau dantyse įstrigęs guminukas plėšrūnas.
- Štai kur jūs. - Labas.
Labas.
Mes kalbėjomės apie mano svarbųjį sprendimą.
Ir?
Regis, radome kompromisą.
Man jis labai patinka.
- Manau, jis tave girdi. - Ačiū.
Susidorosi be manęs?
Tikiuosi.
Kai kas gavo paaukštinimą.
Prieš jus - naujasis vadovas praktikantas.
Tavo darbas visada tavęs lauks.
Tada abu būsime vadovai.
Kol kas nežinau, kaip bus.
Už mano nuostabius,
šaltakraujiškus,
žavius
ir nenuspėjamus draugus.
Sveiki. Mūsų paprašė sudainuoti dainą per užtemimą,
nes esame garsūs.
Gyvenimas mūsų sukasi ratu
Tai artyn svajonių, tai tolyn
O tada ateina Kitas nuostabus gyvenimo etapas
Kaip šie mėnuliai ūkanotą dieną
Ir mes kaip šešėliai
Keičiamės kasdien
Niekada per daug nenutolstam
Nuo savo draugų Jie traukia mus kaip magnetas
- Mes visada žinom - Visada žinom
- Kad mus jungia meilė - Meilė
Meilė
Meilė mus skraidina
- Meilė - Mus sušildo
Kaip saulės šiluma
- Ir rūpestis - Mums rūpi
Kartu būsim visada
- Mums rūpi - Širdis kaip minkštas patogmaišis
Meilė nedings niekada
- Mes dalinsimės meile - Meilė sujungs mus amžinai
Mes dalinsimės meile
Ką gi, pasimatysim po kelių savaičių.
Jis prie tavęs priprato.
Aš jo pasiilgsiu.
Tik ne to, kaip nuo jo sutinsta akys.
Tavęs pasiilgsiu dar labiau.
Ir aš tavęs pasiilgsiu.
Dėkui tau už palaikymą.
Ten yra unikalus dirvožemis, norėčiau, kad paimtum jo mėginį.
Pabarstysiu žemių ant atviruko.
Ačiū, kad priglaudei mane po savo sparnu.
Tai buvo vienas geriausių mano sprendimų.
O mano - kad pasamdžiau tave. Kaip ir tai.
O TAIP.
- Tai amžina. - Įdomią vietą išsirinkai.
Man metas.
Baigiasi registracija į skrydį 334 į Šokolado salą.
Labutis.
- Labas. - Regis, būsime kambariokais.
Panašu, kad taip. Malonu susipažinti.
Ir man malonu.
Mane gąsdina kosminė erdvė.
Begalinė neištirta tamsi platybė, o mes tik
mažos dulkelės, visaip bandančios ją suprasti.
Manai, tai nors kiek svarbu?
Žinoma. Gyvenimo tikslas yra suteikti gyvenimui tikslą.
Mums suteikta nuostabi galimybė bendrauti.
Pavyzdžiui, kaip aš ir tavo vadovė.
Kaip manai, ką ji dabar veikia?
Gal valgo blynus iš įtrūkimo plyšio?
Keistai konkretu ir mažai tikėtina.
Ne. Atsiprašau. Žiūrėk.
Išvertė Laima Banionienė