משחר ההיסטוריה, ישויות אהבו להתבונן בכוכבים.
הן אפילו זיהו בהם צורות. סרטן. חתול. לווייתן. תאומים.
ישויות מיפו את כל האורות הבוהקים שהן זיהו בשמי הלילה.
אך האורות הבוהקים ביותר אינם כוכבים כלל וכלל.
שני הירחים שלנו.
ירח הוא כדור זעיר הסובב בסמוך.
כדור מכודר, או בקיצור ״מכודר״, סובב סביב כוכב הלכת שלנו ככה.
בעוד ״כדורי״, כדור כדורי, סובב סביבו כך.
בכל 15 סיבובים מסביב לכוכב שלנו
שני הירחים מסתדרים בשורה עם הכוכב שלנו ויוצרים ליקוי ירחים מרהיב.
ידוע לכול שכששני הירחים מסתדרים בשורה הדבר עשוי לגרום התנהגות בלתי צפויה
ולעלות בקנה אחד עם דברים שבאופן בלתי צפוי מסתדרים
בחיים האישיים.
וכל זה קורה היום כי זה...
יום הצל הכפול.
הנה הכדור שלנו הוא מעט מוטה
חג סביב כוכב
אנו מוצאים דרכים לתת לחיים משמעות
חלקן עשויות להיראות מוזרות
כל שאנו יודעים זה שאנו קיימים
ולא לזמן רב אז עוזר לנעול צינוריות-רגליים
שמחה ועצב, אומץ ופחד
סקרנות וכעס בעולם מלא סכנות
וזה רק נעשה מוזר יותר מעתה ואילך
מבוסס על סדרת הספרים מאת ניית׳ן ו׳ פייל -
אני שמח כל כך שיכולת לצאת לדייט בבוקר לפני העבודה.
אתה צוחק? הלוואי שיכולתי לבלות כאן כל היום.
טורף מג׳לטין?
הם טעימים, אבל הם נדבקים לאבני הפה שלי.
לא ניתן לצפות בליקוי המאורות מ...
או-או.
אוקיי, מצטערת. אמרו לי שזה עשוי לקרות.
אני אקריא את השאר בעצמי.
״לא ניתן לצפות בליקוי הירחים מכל מקום.״
יש אזור עם צל כפול
שבמקרה משתרע על פני ישויותבורג שלנו.
אם מתקרבים, המקום הכי-הכי טוב
בעיר לצפייה ביום הצל הכפול
הוא המסעדה על המצוק, ״בזהירות״.
היי. אלה אנחנו.
לאחרונה ערכנו שם מסיבת ניעור גפיים. היה מדהים.
אני חייבת לדלג על השאר כי מגיעה קבוצה נוספת.
כמה שאנחנו עמוסים היום. משוחררים.
יש לך זמן לראות כמה מיצגים נוספים?
בהחלט.
זה היה מהנה מאוד.
בדיוק חשבתי על הפעמים שבהן הפנים שלך היו קרובות לשלי.
אתה זוכר את הרגעים האלה?
כן.
אני אתן לך דחיפה עם הפה אם אתה...
היי, תמצאו חדר.
כדאי שאתקדם לכיוון המסעדה.
מהנדס המבנים מבצע בדיקה אחרונה
כדי לוודא שהיא לא תיפול מהמצוק היום.
אבל נתראה שם מאוחר יותר.
״בזהירות״ -
זה מפחיד.
נכון. אבל הידיעה שאנחנו עלולים למות היא חלק מהקסם.
טוב, אתה השתגעת לגמרי.
הצלחתי!
מה הצלחת?
אני מחפש דרך בטוחה יותר לנקיק זה סיבובים רבים.
זה מרהיב. בוא תראה.
אני רואה מפה.
זו רק מדרגה.
אני חושב שאף ישות לא הייתה שם עד כה. זה מרהיב.
אני מודה, זה מרשים מאוד.
פחדת?
מעט.
והאם אנחנו יכולים להיות בטוחים שהחיזוקים המבניים האחרונים שהוספת
למסעדה יתמכו בקהל גדול יותר
וימנעו מאיתנו מליפול לנקיק הלילה?
כן. אישרתי שמסעדת ״בזהירות״ יכולה לשאת ישויות רבות יותר מאי פעם
- על המישור שמצאנו. - מישור!
זה נשמע כמו מקום מושלם למקם בו את הזיקוקים שלי
- לחגיגות הערב. - מה זאת אומרת?
אני מכין מופע אורות שישויות יוכלו ליהנות ממנו
בזמן שהן ייהנו הערב מהמופע ללא אור.
- לא הייתי עושה את זה. - מסיבות שונות.
למה לא?
אין דרך טובה יותר לחגוג אירוע מאשר לזהם את האוויר.
לא הייתי עושה את זה שם למטה.
יאללה ביי.
ותעברי אצלי בבית כשנוח לך.
קיבלת מכתב שנראה מעניין.
לא פתחתי אותו כדי לא לחדור לפרטיות שלך.
אבל ראיתי מי שלח אותו.
המוסד ללימוד הארחה באי גוש קקאו.
המוסד ללימוד הארחה הכי יוקרתי בכדור כולו.
הו, כן. הגשתי בקשה להתקבל לתוכנית שלהם, אבל אני בספק אם התקבלתי. אני פשוט...
תפתחי את המכתב! תקריאי לי אותו!
תקריאי.
״אנו שמחים להודיעך שהתקבלת״... כדורים אדירים!
התקבלת. זה הישג משמעותי.
זה מה שתמיד רציתי.
ו...?
ואני לא מאמינה שבאמת התקבלתי.
אבל?
אבל... רק עכשיו יצאתי לדייט ראשון זה המון זמן עם...
שולחן 16. הסימנים תמיד היו שם.
שתי התפתחויות חיוביות, ואני רוצה את שתיהן.
התשובה שאת מחפשת תגיע.
עצתי? לכי לטייל בכדור ולצבור חוויות חדשות.
החיים האלה תמיד יחכו לך אם תחליטי לחזור.
או שאולי לא. מי יודע?
טוב, אני הולך להכין את המאירים שלי. ביי-ביי.
אנחנו צריכים לדבר. -
אני מרגיש שזה מסוכן מאוד.
אנחנו רק צריכים למקם את הזיקוקים בקו לאורך השוליים.
הם יהיו מחוברים לשלט הרחוק הזה.
וכשיגיע הזמן, אני אלחץ על הכפתור וטה-דה!
או-או. אחד הזיקוקים כנראה היה כבר מחובר.
נו, טוב, אני בטוח שזה בסדר.
או-או שוב.
עכשיו אני מבין את האזהרות.
- היי. קיבלתי את ההודעה שלך. - היי.
אז זוכר שהזכרתי שהגשתי בקשה למוסד הלימודי באי גוש קקאו?
כמובן.
אז התקבלתי.
- התקבלת. כל הכבוד! - תודות.
זה ממש נהדר. מתי את צריכה לעזוב?
עדיין לא נתתי את הסכמתי.
הבנתי.
אם לדבר ממשאבת הלב,
אני אהיה עצוב אם תעזבי, אבל אבין.
אני נהנה מאוד לבלות איתך.
גם אני. אני מתלבטת.
זה לא טוב.
חשבתי שאמרת שתבין.
תסתובבי.
משהו נשרף?
אני בטוח שאף אחד לא ישים לב.
- זה מדאיג מאוד. - אתה תמיד דואג.
- מה קורה פה? - ואתה תמיד מבולבל.
הערפל מבשר הרעות שמגיע מהנקיק מתקדם לכיוון ״בזהירות״.
אם הוא יסתיר את השמיים, האירוע ייהרס.
איזה מבאס.
- כדורים אדירים - בלי מכודר?
- ובלי כדורי? - אוקיי!
זה הייתי אני.
אחד מהזיקוקים התפוצץ בטרם עת ויצר חור בקיר נקיק
שלא מפסיק לפלוט את כל הערפל הזה.
אין זמן לומר לך שאמרתי לך.
אני אגיד את זה. אמרתי לך.
את אמרת לי. אבל אלה זיקוקים. בחייך.
אוף. אנחנו צריכים לסתום את מקור הדליפה
ולמנוע מהערפל מלחסום את הירחים מכודר וכדורי.
זה קורה פעם ב-15 סיבובים.
״בזהירות״ לא יכולה להיזכר כמקום שאכזב מאות ישויות
במהלך החגיגה הכי גדולה של ישויותבורג.
הן לא התאכזבו מספיק מהמזון שלנו?
בואו נרקום תוכנית.
- שלב ראשון. - עלינו לסתום את החור בקיר הנקיק.
רעיונות לחומר שעשוי למלא חור הנמצא במקום יוצא דופן כל כך?
מה דעתך על טורפים מג׳לטין?
אהבתי. רעיון מבריק!
זו הצעה רצינית?
זה היה הדבר הראשון שעלה בראשי.
- זמננו אוזל. - רעיון רע. לא עוזר.
- על מה היא מדברת? - מוזר.
לא, לא. מה אם נשתמש בנוזל המרטיט הדביק והרותח של ״בזהירות״
כדי להתיך את הטורפים מג׳לטין
וליצור תערובת דוחה של חומר איטום?
יש למישהו רעיון טוב יותר?
זה לא רעיון טוב, אבל זה הרעיון היחיד שלנו. שננסה אותו?
אני אחלוט קפה טרי.
שלב שני. אני אצור הסחת דעת
שתמנע מאורחינו אכזבה אפשרית.
אוקיי. נשאר...
- שלב שלישי! - לקחת את התערובת הדוחה,
להיתלות מהמצוק ולצקת אותה לחור.
קטן עלינו.
טוב, העניין סגור. אני אביא את מכשירי הצעד ודבר.
נחמד לראות את כולם משתפים פעולה כדי לפתור בעיה שכולנו גרמנו.
שלב ראשון, רשאים להתחיל.
אני פשוט... אני לא יכול להיות הסיבה לכך שהיא לא תלך למוסד לימודי,
אבל אני רוצה שהיא תישאר. אף ישות מעולם לא מצאה חן בעיניי כל כך.
טוב, ברור שגם אתה מוצא חן בעיניה.
זה מתוק מאוד
וגם לפעמים מעצבן את שאר הצוות.
אין לי ניסיון בקשרים בשלט רחוק.
זה בכלל אפשרי?
היא תפגוש ישות חדשה במוסד הלימודי
שלא מתעטשת בגלל היצור הרוטט שלה
והיא תשכח אותי?
להיות רחוקים זה מזה גורם למשאבת הלב להתרחב.
אני גרתי הרחק מאחותי והתגעגעתי אליה מאוד.
ואז עברתי לכאן כדי לגור קרוב יותר אליה,
ועכשיו אני מתרגז מהרעש הרב שהיא מפיקה כשהיא שותה מרק.
נראה לי שאיבדתי אותך.
אני רק אומר שזה עשוי להיות דבר טוב.
לזמן מה.
אני יודע. אתה צודק. אהבה היא דבר מורכב, אה?
אין לי מושג.
הנוזל המרטיט מוכן ומזומן.
הנה, קח את זה למצוק.
תראי את הענן הוורוד.
בוא נצפה בו ונראה לאיזה גובה הוא יגיע.
הלקוחות מתחילים לשים לב לערפל.
שלב שני. פעל.
תודות על לא כלום.
אני לא מוכנה לסבול את זה יותר.
מהר. בואו נתעד את הדרמה.
היי, כולם, יש פה דרמת צל כפול.
אנחנו לא יכולים להתווכח מול הלקוחות.
- זה מדכא תיאבון. - אז איפה נתווכח?
במטבח.
כולם צופים בנו?
כן, אני חושבת שכן.
איך ההרגשה בקשר ללבטים שלך?
לא משהו. אני נוטה ללכת למוסד הלימודי.
ואני חוששת לספר לחבר הרומנטי החדש שלי.
הירחים באמת גורמים התנהגות בלתי צפויה.
אין שום היגיון בוויכוח הזה.
ככה זה בחיים. לפעמים צריך לקבל החלטות קשות.
אני יודעת.
אין ספק שהסחות דעת אינן הצד החזק שלנו, אבל זה עובד.
- איך נראה המצב בחוץ? - הרווחנו עוד זמן.
כדורים אדירים, הערפל הזה בלתי נלאה.
לעבודה.
הגיע הזמן לשלב השלישי.
אז.
טורפים מג׳לטין, אה? צדקת. הם עדיין תקועים באבני הפה שלי.
כן. היה מהנה מאוד הבוקר. אתה מוצא חן בעיניי.
גם את מוצאת חן בעיניי.
תקבלי החלטה בקרוב?
תפסיקו לפלרטט ותתחילו לערבב.
רוצה להכין תערובת דוחה איתי?
כן.
אה-הא.
זה דוחה, וזה מושלם. אתם צוות לעניין.
- הערפל הורס את החוויה. - איך נראה את הצל הכפול?
אנחנו מאבדים אותן.
אני לא יודע מה אתם מתכוונים לעשות, אבל תעשו את זה מהר.
- זה אמור להספיק. - זה עובד.
הצלחנו.
- כן! - כל הכבוד.
- זה עדיין יוצא. - אוי, לא.
זה היה מאמץ נועז, אבל חומר האיטום התקשח
ועליית הלחץ גורמת לערפל לצאת סביבו.
ולעלות ישר למעלה ולחסום לנו את הנוף.
- אוי, איזו אכזבה. - בואו נלך מכאן.
הן מתחילות לעזוב. אנחנו צריכים לסגור את המרווחים האלה.
יש למישהו רעיון?
אולי אם...
יש לי רעיון מגוחך.
תפגוש אותי בנקיק עם גנרטור הגיבוי.
כאן ב״בזהירות״ יש התפתחות מזעזעת.
ערפל ורוד מיסך לגמרי את ליקוי המאורות.
אבל בנימה חיובית, אני נמצאת פה עם כוכבי רוק מפורסמים ברמה כדורית.
״אינסוף תחושות״. מה יש לכם לומר?
חבר התקשר אלינו ואמר שיש ערפל נעים,
ובאנו כדי לצלם תמונה מדהימה של הלהקה שלנו לקראת האלבום הבא שלנו.
נקווה שהערפל לא ישבש את יום הצל הכפול.
זה היום?
נלחץ על כל הכפתורים.
כל הכפתורים.
או-או. זהירות!
טוב.
זהירות!
גבוה יותר.
- תפסתי אותך. הנה. גבוה יותר? - קדימה. גבוה יותר.
- א-הא. אנכי יותר? - קדימה. תכוון גבוה יותר.
- חביתיות קופצות, קדימה! - עוד.
- איך הולך שם למעלה? - צריך להיות גבוה יותר.
- גבוה יותר. - כן.
הייתי צריכה לקנות את הדגם החדיש יותר.
הנה!
כן. עופו חביתיות.
הן נכנסות. אני רואה אותן.
אתה צריך לכבס את צינוריות הרגליים האלה.
מחליק. אני לא מחזיק מעמד.
- החביתיות הקופצות. - הצלחנו?
- זה עבד? - אני לא יודע.
אכזבה מרחפת באוויר כמו הערפל הוורוד המסתורי הזה.
השעון מתקתק, מה תגובתכם?
טוב, אני כבר הכתמתי את העור שלנו בתמונה שלנו תחת ליקוי המאורות,
אז אני ממש מקווה שנראה אותו.
אתה חושב שהקדמת את המאוחר?
תראו. כולם לחזור!
מבזק. נראה שהערפל מתפזר סוף סוף.
הצלחנו!
- כל הכבוד, ידידי. - לא הייתי יכול לעשות את זה בלעדיך.
- לחיים. - לחיים.
אנחנו צוות לעניין.
אני שמח שאנחנו לא קלקלנו לכולם את יום הצל הכפול.
אנחנו?
הישויות מרוצות.
נשמעות תשואות ותרועות מהקהל הגדול והסובלני הזה.
יום הצל הכפול.
אתן לכם לדבר בזמן שאני נמצא כאן ומעמיד פנים שאיני מקשיב.
אז... קיבלת החלטה?
כן.
אני עוזבת.
מצטערת. תמיד חלמתי על זה.
זה אומר שאין תקווה לקשר שלנו?
בטח שיש תקווה. זה פשוט עיתוי גרוע.
אילו הייתה אפשרות לעשות גם וגם, הייתי הולכת עליה.
כל חיי עברתי ממקום למקום.
אני תמיד יכול לבוא לבקר.
יש טיסות ישירות לאי גוש קקאו בכל יום.
ותמיד רציתי לטוס לשם.
וואו.
טורפים מג׳לטין עדיין תקועים שם בפנים.
- הנה אתם. - שלומות.
שלומות.
כרגע דיברנו על ההחלטה הגדולה שלי.
ו...?
אני חושבת שהגענו לעמק השווה.
הוא ממש מוצא חן בעיניי.
- אני חושבת שהוא יכול לשמוע אותך. - תודה.
אתה תסתדר בלעדיי?
נראה לי שכן.
מישהו כרגע קיבל שדרוג מקצועי.
את מסתכלת על המנהל המתלמד החדש.
תמיד תוכלי לחזור לתפקיד אם תרצי.
ושנינו נהיה מנהלים.
בטח, אין לי מושג.
לחבריי הגאונים,
קרי הרוח,
המקסימים
והבלתי צפויים.
היי. התבקשנו לנגן שיר בזמן ליקוי המאורות
כי אנחנו מפורסמים.
חיינו סובבים סביב כדורים מסתובבים
שמתקרבים או מתרחקים
עד שהמופע הגדול הבא בקיומנו מתגלה
כמו הירחים בשמיים ביום הצל הזה
וממש כמו צללים
אנו משתנים בלי סוף
- לעולם לא רחוקים מדי - לעולם לא רחוקים מדי
מחוברים זה לזה כמו מגנט עוצמתי
- ברגעי השיא של דמיוננו - תמיד בדמיוננו
- אהבה מקרבת בינינו - אהבה
- אהבה
והחיבור הזה מתבסס על אהבה
- אהבה - מאירה אותנו
- כמו קרן אור ממעל - כמו קרן אור ממעל
- אכפתיות - אכפת לנו
מחברת בינינו בכל מקום
- אכפת לנו - מנחמת כמו משבצת נוחות
החיבור המיוחד בינינו שתמיד קיים
- תמיד נחלוק את אהבתנו - תמיד נהיה מחוברים דרך אהבתנו
תמיד נחלוק את אהבתנו
אז נתראה בעוד כמה שבועות.
הוא התרגל אליך.
אני אתגעגע אליו.
אבל לא לצריבות בעיניים שהוא גורם לי.
אבל אתגעגע אלייך יותר.
גם אני אתגעגע אליך.
תודות על כל התמיכה.
יש אדמה מיוחדת מאוד שאשמח מאוד אם תדגמי אותה כשתהיי שם.
אני אפזר קצת אדמה על גלויה.
היי, תודה שלקחת אותי תחת חסותך.
זו הייתה אחת ההחלטות הכי טובות שלי.
והעסקתך הייתה אחת ההחלטות הכי טובות שלי. כמו זה.
הו כן. -
- זה... בלתי הפיך. - בחירת מיקום מעניינת.
זה הסימן שלי.
קריאה אחרונה לכל הישויות לעלות לטיסה 334 לאי גוש קקאו.
ברכות.
- שלומות. - נראה שנגור כאן יחד.
כך זה נראה. נעים להכיר.
נעים להכיר גם אותך.
הריק החיצון מפחיד אותי.
מרחבי חשכה אינסופיים שמעולם לא ביקרו בהם, והנה אנחנו,
גרגרי חול קטנטנים שמשתדלים להבין את כל זה.
אתה חושב שכל זה משנה?
כמובן. תכלית החיים היא לתת לחיים תכלית.
ניתנה לנו הזדמנות מדהימה להתחבר זה לזה.
כמו החיבור שלי עם המנהל שלך.
מה אתה חושב שהוא עושה ברגע זה?
הוא אוכל חביתיות קופצות מהסדק בקיר הנקיק?
זה ספציפי באופן משונה ובלתי אפשרי.
לא. סליחה. תביט.
תרגום: גלעד וייס