Pred mnogimi obrati so naši supersupersuperživljenjedajalci odkrili,
da lahko svojo ovojko popackajo z večnimi simboli.
Včasih zato, da odvrnejo sumljive duhove.
Ali zato, da se poklonijo ljubljenemu bitju.
Včasih pa so spomin na potovanje na oddaljen otok
med odmorom med edukacijo.
Čast je, da bitju nameniš večni tintoris.
Nekega dne boš s tem izročilom bitjem prineslo veliko veselje.
Zato sva te že dodali na steno.
Veva, da bi rado prevzelo posel. Da bo v družini še veliko obratov.
Juhu!
Tu je naša krogla, rahlo se nagiba
in kroži okoli zvezde.
Življenju znamo dati pomen.
Ta je včasih čudaški.
Vemo pa, da obstajamo. Ne bomo vedno, zato si obujmo nožne površnike.
Veselje in žalost, pogum in strah.
Radovednost in jeza na nevarnem planetu. A to je še najmanj.
PO KNJIŽNI ZBIRKI NATHANA W PYLA
- Pardon. - Ojej. Zdravo.
Zdravo!
Z normalnim glasom. Zdravo.
Greš na Kočoladni otok?
Ne. Mogoče. Ne vem.
Na tamkajšnjo edukalno ustanovo sem se prijavilo.
Tako pametno si. Kaj še se moraš naučiti?
Imajo eno najboljših smeri gostoljubja na krogli.
Pa saj me ne bojo sprejeli. Kaj delaš tu?
Knjigo za branje preučujem.
"Iz naključnega srečanja se razvije ljubezen." Romantično.
Ja. Čeprav ti romani niso resnični,
mi dajejo upanje, da bom nekega dne sklenilo globljo vez z bitjem.
Takšne so sanje, kaj? Zakaj je tako težko najti takšno bitje?
Ker rada kompliciramo in krepimo napetost, da nam je slabo.
No, nadaljevalo bom.
V delilnik valute moram, da vidim, če imam še kaj valute.
Zabavno. Upam, da imaš veliko valute.
Imaš kaj časa? Bi me pospremilo?
Z veseljem. Ja.
Biti moraš natančno in nežno.
Vedeti moraš, da tudi če je večno,
lahko to spremeniš v nekaj drugega večnega.
NESKONČNA OBČUTENJA
Končano.
Tintoris ne izpostavljaj soncu. Čisti ga dvakrat na dan. Se vidiva.
Kaj je narobe, mišek?
Kaj? Nič.
Življenjedajalka vedno začuti, ko potomca kaj muči.
Nočem ves čas delati tu.
No, tega ni težko razumeti.
Lahko ti skrajšava delavnik.
Da boš več časa z bitji z enakim številom obratov.
Ampak ne vdihavajte strupenine v kakšnem parku.
Ne, sploh nočem delati tu.
Nočem prevzeti posla. Nočem delati tintorisov.
Očitno imam v glavi vodo od prhanja,
saj menda nisi rekel, da nočeš biti tintorisar.
Ta salon ima pomembno vlogo v Bitjemestu.
S tintorisi smo se poklonili pomembnim dogodkom v mestu.
To bitje je prvo iz Bitjemesta, ki je zmagalo v teku.
Moj supersuperživljenjedajalec ga je porisal v spomin na ta dogodek.
O tem bitju mu povej.
Spilo je preveč strupenine in prosilo za ta tintoris.
Z veseljem smo mu umetelno ustregli.
Pa ga je prijetno gledati?
Vem, da vama to veliko pomeni, meni pa ne toliko.
Opravičujem se.
- Ne opravičuj se, potomec. - Ne. Moraš pa delati tu.
Boš res odšlo iz Previdnega?
Najbrž. Svoje delo imam rado.
Dobim ustrezno plačilo in lahko pojem vse, kar je na tleh
več kot pet sekund.
- Ampak moralo bom iti. - A tako.
- Najprej me morajo sprejeti. - Gotovo te bojo.
Veliko izkušenj imaš. In čudovito delovno etiko.
Pa vedno se spomniš, da ne maram milnih listkov.
Zahvaljujem, ampak raje ne pričakujem veliko,
da ne bom razočarano.
V tem se razlikujeva.
Pa v tem, da imaš rado drhteče žverce, meni pa uničujejo pljuča.
Raje gledam s pozitivnega stališča. Tako okoli sebe vidim le pozitivne stvari.
Oprosti, danes nimam kaj početi. Te lahko spremim?
Seveda. Končati morava to debato.
Razumem te, ampak ni bolje biti prijetno presenečeno kot pogosto razočarano?
Moj življenjedajalec je bil trgovski potnik.
Veliko smo se selila. Dojelo sem, da imam dve možnosti.
Lahko sem razočarano, ker zapuščam prijatelje in edukalnice,
lahko pa se veselim novih bitij in krajev na krogli.
Bolje je bilo gledati s pozitivne plati. Vendar sem vedno odšlo prvo.
Nobeno bitje, ki sem ga imelo rado, ni zapustilo mene. Čuden občutek je.
Kako si prišlo v Bitjemesto?
Sorojenec je prišel sem zaradi službe in hvalil krajino.
Ker obožujem krajinarstvo, sem mu sledilo.
Se s tem ukvarjaš?
Ne. Prebivališča prodajam. Dokler se ne prebijem.
Boš ostalo ali se preselilo?
Nekaj časa bom ostalo.
Tolažilno je, da vsak dan vidim ista bitja.
Tebe.
Pa s tvojim novim uslužbencem sem se zelo zbližalo.
Ni najbolj spretno bitje, je pa živahno.
Ja, lepo povedano.
Nekaj si bom zaželelo. Misliš, da se bo uresničilo?
Ali mislim, da ima met valute v vodno korito
čarobne moči, da uresniči želje? Ne verjamem.
Jaz pa verjamem.
Vse obrate sem delalo, da bi mu zagotovilo prihodnost,
zdaj pa se počutim, kot da bi dobilo zaušnico.
Vedelo sem, da bi morali imeti več potomcev.
V redu je.
Upoštevajva to, da noče delati tu.
- S čim pa se bo ukvarjalo? - Vprašaj ga.
Ne višaj tona, če ne dobiš želenega odgovora.
Zdravo, potomec. Si premislilo o najinem pogovoru?
Nisem si premislilo.
Življenjedajalec, nočem delati tu.
Ne znam tintorisati, pa še veseli me ne.
Višam ton, ker nisem dobilo želenega odgovora!
Zakaj nočeš, da najdem poklic, ki mi odgovarja?
Poklici ne odgovarjajo!
- Koliko si najdlje živelo v enem mestu? - Dva obrata, se mi zdi.
- Samo toliko? Res si se veliko selilo. - Navadiš se.
Spoznaš, da je vse minljivo, dokler ne premineš.
Je to svetla plat tega? Res ne vem.
Mislim, da je.
Minljivost narave mi pomaga pregnati tesnobo.
In pri tem, da vedno vidim samo pozitivno.
Ko si mojo drhtečo žverco obarvalo rožnato, nisi videlo pozitivno.
Res je. Izboljšujem se, še vedno pa sem tesnobno
- pri določenih stvareh. - Pri čem?
Da bom pomotoma naredilo kaj, da se ne boš hotelo družiti z mano.
Če si zaradi minljivosti narave manj tesnobno,
zakaj te skrbi minljivost najinega odnosa?
Ja. Prav imaš.
Kakšna dilema!
Bitja iščemo stalnost, medtem ko prav pomanjkanje stalnosti popestri življenje.
To nam daje upanje, čeprav je nerealno.
Zato imam tintorise.
Dajo nam občutek stalnosti izkušenj, ki jih ne bomo pozabila.
- Koliko tintorisov imaš? - Šest.
Tri so mi všeč, dva obžalujem, enega pa sem plačalo, ampak ga ne najdem.
- Kateri ti je najljubši? - Ta.
Dobilo sem ga med edukacijo na meteorologiji.
Ker vidiš dežne oblake pred zvezdami?
Ker je dež lep. Poleg tega je poleti, ko sem prišlo, pogosto deževalo.
- Ampak lahko bi si dalo narisati zvezdo. - Raje sem pripravljeno na dež.
Kaj, če ne bi deževalo?
Prej ali slej bi. Dež je nujen za preživetje.
Dokazalo bom, da se motita.
Veliko stvari bi lahko delalo. Poklic bom našlo na tem semnju.
Zdi se mi, da bi rado načrtovalo potovanja po svetu.
- Plačamo neomejene količine marmeladic. - Ne, hvala.
Bi sedelo pred osvetljenim strojem in tipkalo številke?
- Mogoče. - Poglejva, kako hitro si.
ŽIVJO
Ja, prav. Hvala.
- Bi imelo tintoris? - Rajši se izražam drugače.
S petjem ali plesom ali lončarstvom.
Pa poješ, plešeš ali lončariš?
Ne še. Tega se bojim.
Zanimivo bitje si.
Z "zanimivo" mislim, da si edinstveno.
Hvala.
Tintoris me je zaradi tvojega opisa začel zanimati.
Všeč mi je, da ujame trenutek v času.
Torej, tudi če ga obžaluješ,
se boš vedno spomnilo okoliščin. Dobrih ali slabih.
- Ja. - Označujejo tvojo pot.
Tako je!
Bi imelo tintoris v spomin na svoj pogum ob prvem tintorisu?
Rajši ne.
Bom pa premislilo o tem, če bi to pomenilo, da se bova še družili.
Preveriva. Tukaj na tvojem udu bi lahko bil.
Milni listek?
Ne maraš milnih listkov?
- Dobrodošlo! Rado stresaš ude? - Ja.
Jih rado stresaš tako, da stojiš za drugimi bitji na slavnostnih dogodkih?
Mogoče?
Pokaži, kako se treseš.
- Zdaj? - Ja, samo malo.
Veliko dela bo treba.
Življenjedajalca imata prav.
Ves čas v pogonu, kotačnik v zagonu.
Nizam rime iz dna svoje intime.
- Kaj? - Privlačno je.
Svobodni slog in jaz ga obvladam, življenjedajalca pa s tem zgolj zbadam.
- Všeč mi je. - Ja.
Ujel bom ritem, šlo mi bo gladko,
improviziram rado in sliši se sladko.
Dan dvojne sence, boš prenesel agonijo?
- Pridi, da s tabo delim čarovnijo. - Odlično!
Rime.
Sem Medaljon, rapam za cel bataljon.
Ena, dve, tri, osemsto, rado rimam in sem burkasto.
Iščem še eno rimo, evo, našlo sem jo.
Sem obvisel, iščem svoj smisel. Mogoče za rimo imam zamisel.
- Ja, dajmo, bitje. - Dajmo.
Tu je še ena misel...
Ki daje mi smisel.
V lokalu.
- Prvi del je bil dober. - Bo že bolje.
- Dober prvi verz. - Potrudilo si se. To je pomembno.
Vem, kaj hočem početi. Rad bi prosto rimalo besede.
- Kako to misliš? - Kaj?
Govorilo bom besede in rime na besede.
Sestavljanka z milijardami besed.
Poskusilo sem druge stvari, pa se ni obneslo.
Bilo je, kot da zame ni poklica.
Našlo sem luč, rimam lahko, dokler nisem fuč.
Samo to je do uspeha ključ.
Je to poezija v prozi?
- Zdrav. - Zdrav.
- Nadarjeno bitje iz parka si.
- Sem res? - Je res?
Ja. Navdušilo je bitja v parku.
Zelo si prijazno.
Balo sem se, da ne bom našlo ničesar, v čemer sem dobro. A sem zamočilo.
Ta zmedeni pogovor bomo nadaljevali potem.
Želita?
Prijatelj je vznemirjen, ker bo dobil prvi tintoris.
Ustreglo sem ji, da bi preživelo več časa z njo.
Ta izgovor ni nenavaden in nama pripelje stranke.
Mogoče bi ti lahko narisali lep prizor na spodnjem delu hrbtu. Moderno je.
Navdušeno sem nad to možnostjo.
Lahko rečeš glasneje, da te sliši moj potomec?
Navdušeno sem nad to možnostjo.
Jaz tudi! Navdušeno sem, da bom raziskalo novo možnost.
- Tole se ni dobro izteklo. - Oprosti, ne rabiš tintorisa.
Sem sem te pripeljalo, ker se mi je zdelo, da te zanima.
Nisem te hotelo spraviti v napetost.
V redu je, hočem tintoris v spomin na najin čas skupaj.
Čudno bo zvenelo...
Bi mi narisalo rožnato drhtečo žverco z milnim listkom v gobčku?
Imeli sva že bolj čudaške zahteve.
Žverca simbolizira čas, ko sem bilo napeto zaradi tega, kaj bi lahko bilo,
- namesto da bi mislilo na to, kaj je. - Zakaj milni listek?
Spominja me na to, da so nekatere stvari pač ogabne.
Vse ogabne stvari so začasne.
Zahvaljujem za nov zorni kot.
To je izjemno boleče.
Tudi bolečina je začasna. V nasprotju z mojim delom tukaj.
Vem, da se me ne tiče,
ampak življenje je minljivo, zato delaj, kar imaš rado.
Poslušaj bitje. Pametno j...
Oprosti. Zmotili sta me.
Nama pomagaš razumeti, kaj rado počneš?
Vedel sem, da ne bosta dojela. Obžalujem, da sta tako zastarela.
Tintoris je kul, a tega nočem početi.
Ni ravno neumno, ampak noče se me prijeti.
Ni bilo slabo.
Kaj, če hočem plesati na svojo glasbo? Pa ne zares, ker ne znam tresti udov.
Varna pot je skušnjava,
ampak to ni blodnjava, ampak varna trdnjava.
Priznati moram, da zjutraj nisem mislilo, da se bo dan tako zasukal.
- Prijetno presenečeno sem. - Jaz tudi.
Moraš še kam?
Ne, drhtečo žverco moram nahraniti. Da me ne kaznuje s hudobnim pogledom.
Bi bilo primerno, če bi te pospremilo?
Seveda.
Dovoliti mu morava, da odleti.
Našlo je nekaj, kar mu je všeč. Naj se posveti temu.
Prav imaš. Kdo pa bo nadaljeval tradicijo?
Nič ne traja večno.
Mogoče se bo nekoč vrnilo v salon
ali pa nadaljevalo svojo pot in tintosalona ne bo več. Ne veva.
Dobro bitje je in si zasluži najino podporo.
Vem.
- Dober življenjedajalec si. - Ti tudi.
Tvoja gorečnost navdihuje druga, da se najdejo.
Danes sem se imelo zelo lepo.
Jaz tudi.
Bi šlo kdaj ven z mano?
Na zmenek v planetarij na dan dvojne sence?
Z veseljem.
- Kaj? - Vedelo sem, da se mi bo želja uresničila.
Se vidiva jutri.
- Svež tintoris. - Oprosti.
Ves dan sem čakalo, da me povabiš ven.
Nisem si mislilo, da si boš dalo narediti tintoris.
Bilo je vredno bolečine.
Potomec, lahko govoriva?
Samo za trenutek.
Nekaj bi ti pokazalo.
RIMAJ BESEDE VSO NOČ
- Si si to pravkar naredilo? - Ja.
Verjamem v pripovedovanje zgodb z umetnostjo.
Hočem, da deliš svojo zgodbo z drugimi bitji.
Če bi to rado počelo z besedami, ki imajo podobno kadenco
in se rimajo, potem moraš to početi.
Kaj pa delo v salonu?
Vedno se lahko vrneš, če hočeš.
- Po mojem se ne bom. - Pa se lahko.
- Mislim, da se ne bom. - Pustiva odprta vrata.
- Hvala, življenjedajalec. - Odkar pomagam bitjem deliti zgodbe,
sem nekaj spoznalo.
Vem. "Tintoris varuj pred zvezdami in ga čisti dvakrat na dan."
- Poslušalo si. - To rečeš vsaki stranki dvajsetkrat.
Res je.
Ampak ne govorim o tem.
Spoznalo sem,
da je najpomembnejša zgodba ta, ki jo povemo sami.
Hočem, da samo poveš svojo zgodbo, in si, kar hočeš.
Bi sedelo z mano, medtem ko končujem tintoris?
Življenjedajalec, ga lahko končam jaz?
Samo če hočeš.
Prav.
To pa ni fino!
Popoln je.
Vidiš?
Nista veseli, da tega ne bom počelo?
Prevedla Lorena Dobrila