Už od chvíle zrození bytosti slaví svou existenci.
První měsíc jednou týdně.
Pak 12 měsíců jednou měsíčně.
A pak každý oběh až do konce svých dnů.
Svůj 21. oběh bytosti oslavují bouřlivě a bezstarostně.
Ale zhruba od 25. oběhu
přejdou od pohodových oslav k posudkům významnosti celé své existence.
PŘEHRÁT
Veselý den zrození, potomku.
Vybavuju si svůj 25. oběh.
Tehdy mě výrazně povýšili v práci.
A uzavřeli jsme celoživotní partnerství a procestovali planetu.
Pak ses zrodila ty.
Víme, žes uvízla v rutině.
Tak jsme ti pořídili motivaci, co tě zvedne z gauče.
Víme, že nerada chodíš ven, do posilovny, na zahrádku a podobně.
Ale třeba by ti prospělo vyrazit mezi bytosti.
Možná nám časem dopřát i nějaké ty prapotomky.
Tak jo, ať se dárek líbí. Musíme končit. Máme tě rádi!
Nejdřív si zvolte preferovaný hlas.
Můj preferovaný hlas?
Řekla jste „můj hlas“.
- Cože? Ne, tak jsem to... - Pozdrav, zkopírovala jsem váš hlas.
Takhle vážně zním?
Ano. Mám začít počítat vaše kroky?
Jasně, klidně.
Učinila jste nula kroků.
Naše Koule, nakloněná,
hvězdu obíhá.
Snaha životu smysl dát
někdy zvláštně končívá.
Víme jen to, že tady jsme.
A to ne navěky, tak navleč chodidlotrubky.
Žal a radost, strach a odvaha,
zvědavost a vztek na planetě, co nebezpečím děsí tě
a čím dál podivnější se zdá.
DIVNÁ PLANETA
AUTOR PŘEDLOHY NATHAN W. PYLE
POSILOVNA ZÁBĚR
Úsměv na fotku.
Vidím, že dnes slavíte zrození.
Jo.
Veselý den zrození.
Už jen pár věcí do přihlášky. Zaměstnání?
Teprve si nějaké sháním.
Chcete druhý čip i pro partnera?
Nedávno jsem byla ze svého vztahu vyloučena.
A to se blížil váš den zrození. To je drsné.
Jak popíšete aktuální úroveň aktivity?
Přesně to má zodpovědět můj nový přístroj.
Jak jsem na tom?
Nepříliš aktivní. Sedavá. Netečná.
Tak jo. Dík.
Pomalá. Nepohyblivá. Nečinná. Nehybná. Nerelevantní.
KLAM
Oklamali jsme tě!
Přesně tak to řekněte, až oslavenkyně dorazí.
Chci, aby to byla nejlepší oslava ze všech.
Chceme oslavenkyni dát najevo lásku, což snad zmenší její trápení.
Mého prapotomka něco trápí?
Jde o existenciální otázky.
Víte všichni, co dělat, až se otevřou dveře?
Začínáme...
Drobnonepořádkem.
A hned potom začnete hrát...
Oběhy jsou bezva. Chceš-li slavit, prima!
A jestli ne, tak promiň nám.
Už začíná oslava.
Z lásky dort se podává.
Dokonalé.
MYSLI NA VLÁHU!
Členové se musí umýt, než zcela opatlají přístroje potem.
To dá rozum.
Ještě poslední otázka.
Co vás přimělo k členství tady v Záběru?
Asi to, že slavím zrození, což mě nutí přehodnocovat některé věci.
Zdraví, životní směr.
Mám za sebou 25 oběhů, ale co jsem dokázala?
Zkrátka přemýšlím, jestli někam směřuju, nebo vězím na místě.
Bezva.
Zaškrtnu novooběhové předsevzetí. Motivace je stejná.
Zaznamenávám neobvykle vysokou aktivitu.
Možná máte pocit, že zhynete, přestože je toto pro většinu běžné tempo.
Počkat, kde je obří dobrotovak?
To je on.
Chrastí v něm dobroty čekající na svůj pád.
Je malý. Oslavenkyně má čerstvě zlomenou krvepumpu.
Rozbití dobrotovaku ve tvaru krvepumpy by jí mohlo značně ulevit.
Rozbíjení krvepumpy přináší úlevu?
Co já vím? Je to metafora.
- Nechápu. - No jo.
Až budeme mít větší dobrotovak, možná pochopíš.
Pokusím se ho sehnat, ale sním všechny dobroty z tohohle.
Dobře, teď se ztište. Zahájím první fázi našeho klamu.
UBÍHÁNÍ ČASU
Zdrav.
Veselý den zrození!
Dík. Jsi nejspíš jediná, kdo si vzpomněl.
Určitě nikdo nezapomněl.
Jsi připravená? Náš stůl v Pozoru čeká.
Jo. Sejdeme se tam.
Zjevně vůbec netuší, že nám na ní záleží.
Klam!
Mám o ni starost.
Já taky, ale bez obav. Mám plán.
VESELÉ DVOJITÉ POVÝŠENÍ! TO SE TAKY UDĚLUJE!
NOVÁ BYTOST OZNÁMENÍ O ZROZENÍ
CENA ZA NEJHEZČÍHO POTOMKA TA SE TAKY UDĚLUJE!
POZOR
Jsi hodná, žes mě pozvala.
To se rozumí, dneska slavíš.
V práci mě lehce povýšili, takže platím já.
Povýšili tě?
Super, velká gratulace.
Dík. Vážně jenom drobně, ale směřuje to, kam má.
No tak, ty taky směřuješ, kam máš.
Nesměřujete vůbec nikam.
Už mě nebaví trčet na místě v zajetých kolejích.
Chci vyrazit do světa a sbírat různé zážitky.
Cože? Kam to běžíš?
Žít.
- Je to zábava, ne? - Jo, jupí. Ale...
Miluju vítr ve tváři.
POZOR! TROCHU SE ZPOZDÍME. ČEKEJTE!
Ano, ale měly bychom...
Páni.
Už jsme...
Dobře. Už máme dost zážitků?
PROSÍM, ČEKEJTE DÁL...
A je to.
Teď už určitě máme zážitků dost.
Ještě ne.
Už se nemůžu dočkat. Bude to krása.
Ne, rozmyslela jsem si to.
Je to fuška, co?
KONEC V NEDOHLEDNU
Ale je to super.
Nemotáme se v kruhu?
Tomu říkám den zrození.
Teď bychom mohly jít ke mně.
Ještě ne, jsem...
Koukni! Stará volací budka.
Kdo v žádné nebyl, nic nezažil.
Dobře.
Neprojela kolem bytost s obří krvepumpou v košíku?
Ne. Tohle mi připomíná můj první byt.
Mně to připomíná můj současný byt.
Nebylo už zážitků dost?
Ještě ne. Chci udělat ještě jednu věc.
Vždycky jsem se jízdy v těchto kabinkách bála.
Díky, žes mi vyhověla.
Je odsud výhled na celé město.
Pohled z téhle výšky je současně nádherný i hrůzostrašný.
A slyším milou hudbu a...
Mně je zle.
Asi se zasekla.
No super.
Zaseknutá v nezaměstnanosti, bez partnera a ve skupinovisačce.
Můžu vyrážet mezi bytosti, jak chci. Nijak to nepomůže s... tímhle.
Hlavně zůstat v klidu. Asi jde jen o lepivcový výpadek.
Jsi v pořádku?
Jo, tohle všechno je moc fajn.
Jenom mám pocit, že tento oběh není až tak co slavit.
Oslavujeme tebe.
- Jo, ale kdo vlastně jsem? - Moje nejlepší kamarádka.
Tvoje nejlepší kamarádka za svých 25 oběhů vůbec nic nedokázala.
Nebuď na sebe tak přísná.
Dvacet pět oběhů není zas tak velký počet.
Ještě jich máš řadu před sebou.
Napsala jsem životodárcům a prý je to lepivcový výpadek.
Nic nám nehrozí a zas brzy pojedeme.
Ptali se, jestli jste podivné. Píšu, že ano, ale že slavíte zrození.
Přejí vám veselý den zrození.
Napsali to oba.
- Dík. - Nejsme podivné.
Ano? Zdravím vás, obsluho skupinovisačky.
To je klika, že mají tvoje číslo a vědí, že jsme uvízly.
Díky, že zrovna náhodně voláte. Zvláštní.
Ano, uvízly jsme ve vzduchu. Cože?
Dobře. Brzy zase pojedeme.
Pardon, pak to vysvětlím.
Ach ne, jste v pořádku?
Máme vám jít na pomoc, místo abychom ti polívali gauč slabojedem?
Který gauč? Jaký slabojed?
Počkat, jen...
Kdyby někdo chtěl odcházet, udržíš je u mě?
Silou to nepůjde, ale zavolám přátelům.
Vždycky oživí atmosféru.
Kde jsi? Máme veselou hodinku.
Kdy začala?
Když jsem odešel na odpočinek.
Jsou tu úplně všichni.
Bezva. Nechceš je přivést sem?
Máme tu klamovou oslavu pro mého prapotomka.
Napiš mi podrobnosti.
Veselá hodinka se přesouvá o dům dál.
Jo!
Co pozoruješ?
Svoji čtvrť, svůj byt. Všechno vypadá tak malé.
Jo, to je tou vzdáleností.
Životodárci v tomhle věku měli procestovanou planetu.
No, však je známe.
Mají nesmyslný standard.
Mrzí mě, že ti dali tak otravný dárek. Určitě děláš normální množství kroků.
- Chcete to vědět? - Není třeba.
Vaše aktuální množství kroků se nachází 90 % pod regionálním průměrem.
To nemůže být správně. Podívej, tam bydlíš,
tam si kupuješ neklidokapalinu
a pak jdeš zpá... zpátky.
Můžu ten přístroj vyhodit okýnkem.
Díky, to nemusíš.
Aspoň mi připomíná, že můj život je o ničem.
Až vystoupíme,
zachráníme dnešek klidným večerem u mě.
Ano, děkuju.
Jedeme? Jedeme!
Díky Kouli.
Jo.
SKUPINOVISAČKA
Veselý den zrození.
Tentokrát ode mě, ne od mých životodárců.
Uvíznout ve skupinovisačce s dvojicí podivínek není zas tak zlé.
- Dík. Hej, to není správný závěr. - Nejsme podivné.
Konečně jsme dorazily ke mně.
Asi už půjdu domů.
Díky za nabitý den zrození.
- Měla by ses chvíli zdržet. - Díky, že se mě snažíš rozveselit.
Ale Koule se mi asi snaží říct, že dneska se z místa ještě nepohnu.
Ale mám pro tebe fondue!
No tak dobře.
Oklamali jsme tě!
Hip hip, drobnonepořádek.
Co to má být?
Klamová oslava tvého dne zrození.
Klam!
Všichni jste mě přesvědčili, že vám na mně nezáleží.
- Hurá! - Tak se nám to povedlo!
- Já řekla, že pracovně odjíždím. - To znělo uvěřitelně.
- Já jsem se vydával za nemocného. - A já ti poslala polévku.
Já tvrdila, že mám zlomený úd.
Neměla jsem žádný důvod o tom pochybovat.
Veškeré vaše předstírání nezájmu bylo vážně pozorné, dík.
Cinkněme si slabojedy na znamení, že máš zvláštní den.
- Jo! - To je sláva.
No jo, to jsem vyrobila.
Pozvala jsem ji, když ses nedívala. Přišlo mi to legrační.
- Nečekala jsem, že přijde. - No teda.
5 000 DÍLKŮ
Je to výřez z mého selfíčka.
To je moc milé.
Teď jdu osahat tamto stvoření, protože je dokonalé.
Mám ještě další překvapení, co možná oceníš.
Praživotodárkyně.
Drobnonepořádek! Ahoj, zlatíčko.
Já myslela, žes na můj den zrození zapomněla.
To myslíš vážně? Tak špatnou paměť ještě nemám.
Jen skvěle klamu.
Kdyby něco, hasím požáry.
Snad ne doslovně.
Na oslavenkyni vypadáš nějak sklesle.
Netuším, co se životem vůbec dělám.
Můžu ti předat jednu životní lekci?
Jasně.
Náročné chvíle jsou právě jen to a nic víc.
Jen náročné?
Jen chvíle, zlatíčko.
Chvíle, které zase pominou.
A časem si na ně už sotva vzpomeneš.
Špatné chvíle pominou.
A i dobré chvíle pominou.
Ale všechno, co děláme a zažíváme, utváří naši existenci.
Připadám si zaseknutá.
Hej, ty! Připadala sis někdy zaseknutá?
Zaseknutá? No jistě. Zasekla jsem se už mockrát.
Já jsem tak dlouho navrhoval stroje,
až jsem si začal říkat, jestli taky nejsem stroj.
Uvízl jsem v práci a měl jsem pocit, že jsem ztratil kus sám sebe.
Já jednou uvízla na ostrově.
Nějakou dobu trvalo, než zjistili, že moje loď ztroskotala v bouři.
Já kdysi uvízl na jedné lodi. Na jedné lodi se špatným partnerem.
Když si připadám zaseknutá, tančím, dokud se necítím svobodná.
Pojď, zkusíme nadělat pár rýh do podlahové krytiny.
Právě třesete údy. Do toho, do toho.
Mávejte rukama nad hlavou bez ohledu na názory okolí.
Obří dobrotovak!
Napadlo mě, že bychom ho mohli rozbít coby metaforu tvé zlomené krvepumpy.
Jsi fakt ta nejlepší kamarádka.
To jsou koláčky!
- Koláčky! - A popkorn!
Měla by sis prohlédnout všechny tyhle bytosti, co tě milují,
abys viděla, co už jsi dokázala.
Pořád jsi zaseknutá?
Díky solidaritě v této místnosti se cítím plná naděje.
Tak to vidíš.
Až budeš tu naději potřebovat dodat, obrať se na mě.
Věnujte mi pozornost, prosím.
Poslední dobou jsem ze svého života neměla dobrý pocit.
Přivedlo mě to do víru slabého až středního zoufalství.
Vidět dnes večer vaše tváře pro mě bylo vážně nečekané a nečekaně motivující.
Dlouho toužím po čemsi neznámém a neuchopitelném,
ale vaše přítomnost mi připomněla, že všechno potřebné už vlastně mám.
Díky tomu, jak mě podporujete,
vím, že vám svoje pocity můžu říct otevřeně a vy to přijmete.
Tohle asi není běžný projev oslavence,
ale chci vám zkrátka říct, že jsem moc vděčná za vaše přátelství.
Děkuju vám z celé své krvepumpy.
Drobnopožáry.
Veselý den zrození, prapotomku.
Dík.
A dík i tobě. Lepší oslavu by nikdo neuspořádal.
To vždycky ráda slyším.
Zopakuj to, klidně tak pětkrát.
Uhasit! Uhasit!
Dvacet pět oběhů.
- Jaký z toho máš pocit? - Že jsem na tom skvěle.
Pozor na přehnanou sebedůvěru.
Krvepumpa zrychluje.
Teď jste opravdu v pohybu.
Pěkně. Krvepumpa výrazně zrychluje. Já věděla, že na to máte.
Překlad titulků: Růžena Svobodová