Visām būtnēm patīk dziedāt dušā vai vienatnē ripojammašīnā.
Es esmu bīstama būtne
Bet uzstāšanās publikai var izraisīt citas sajūtas.
Parasti sākumā ir nepamatota drosme…
Es to varu!
…seko pārspīlēta pašapziņa…
To varu tikai es.
…un paškritika.
Es to nevaru!
Sajūsmu par kāpšanu uz skatuves
izsauc apziņa, ka uzstāšanās var gūt satriecošus panākumus.
Viņi mani mīl! Viņi stāv un sit kopā plaukstas!
Vai satriecošu izgāšanos.
Sajūta kā bojāejot.
Uzstāšanās ir emocionāls risks, kas var beigties ar katastrofu.
Bet tos, kas ir gatavi risku ignorēt un izrādīt savu trauslumu uz skatuves,
sagaida iespēja tikt pie pārpasaulīga prieka.
Tā mūsu lode Kas piešķiebusies
Riņķo apkārt zvaigznei
Mēs meklējam, kā dzīvi darīt jēdzīgu
Reizēm sanāk ērmīgi
Mēs zinām tikai to, ka eksistējam
Bet ilgi tas nebūs Tāpēc labāk uzvilkt kājcaurules
Prieks un bēdas, drosme un bailes
Ziņkāre un dusmas Uz planētas, kur valda briesmas
Un tālāk būs Tikai dīvaināk
PAMATĀ NEITANA PAILA GRĀMATAS
Tā tik ir melodija!
Vai jūs esat profesionāla mūziķe?
Nē. Jūs gaidījāt, lai mani pārbiedētu?
Reizēm es šurp nāku pa dienu un ļauju, lai jaunbūtnes mani ierok smiltīs.
Smilšu svars mani nomierina.
Kāpēc jūs spēlējat pludmalē?
Tā ir viena no retajām vietām, kur jūtos droši,
jo es nespēju uzstāties citu būtņu priekšā.
Tagad abi zinām, ka tā nav tiesa. Jūs esat ļoti talantīga.
Varbūt nāciet izrādīt savas prasmes mana restorāna talantu šovā?
Es par to padomāšu. Vai apsolāt vairs neuzglūnēt?
Jā! Bet, ja redzat kādu uzglūnam, tad tas ir cits uzglūnētājs.
NU GAN PRĀTĪGI
Jūsu pasūtījums. Man šķiet.
Super! Prieks redzēt, ka darāt ko jaunu.
Vai jūs šovakar rādīsiet kādu slēptu talantu?
Es esmu inženieris.
Mans talants ir neļaut jūsu restorānam nokrist no klints.
Tādus jokus arī stāstiet!
Tas ir mans mērķis katru apgriezienu - atrast jaunu būtni, kas rāda savu talantu.
Es palīdzu tikai tāpēc, ka dodat man bezmaksas brokastis.
Gan reiz pārdomāsiet.
Kāpēc man nedod bezmaksas brokastis?
Kāpēc viņš tik uzstājīgi grib, lai būtnes rāda talantus?
Viņš tāds bijis vienmēr. Grib pierādīt, ka es esmu žongliere.
Tu esi!
-Redzat? -Gandrīz bija!
Varbūt ir būtnes, kurām nav talanta.
Varbūt. Ja jums ir talants, tas noteikti nav plakātu zīmēšana.
ŠOVS RĀDI SAVU NEVAJADZĪGO TALANTU
Man šķiet jauki.
Ei! Mana mīļākā dzīvības devēja!
Esmu tava vienīgā dzīvības devēja.
Piedod. Sanāca drūmāk, nekā biju domājusi.
Domāju, viņš būtu smējies, ja būt šeit.
Un, kā tu norādīji, viņa šeit nav, jo viņš gājis bojā.
Ai! Žēl to dzirdēt.
Pagājuši daudzi apgriezieni. Tā mēs sevi mierinām.
Es nenosodu.
Es par viņu pēdējā laikā daudz domāju, un…
man liekas, ka man tas jādara viņa
un tevis dēļ - jāmēģina uzstāties citām būtnēm.
Viņš noteikti gribētu, lai tu mēģini atkal.
Viņam likās, ka tas citus aplaimotu.
Es negribētu atkal jūs abus pievilt.
Taču es saņēmu šo ielūgumu uzstāties talantu šovā.
Domā, ka tā ir zīme?
Kur tieši tu to ņēmi?
Pludmalē no smiltīm uzradās glūniķis un man to iedeva.
Droši vien nepārprotamāku zīmi tu nesagaidītu.
Ja tā darīsiet, pārslogosiet visu sistēmu.
Nemāciet mani, kā manā restorānā apieties ar gaismām.
Neuztraucieties. Es izlabošu jūsu kļūdu.
Es neuztraucos.
Tas tur - tā nav pareizi. Tagad izlabot, un tā arī nav pareizi.
Un - lūk! Lūk, kā ir jābūt.
Izskatās bīstami.
Ceru, ka bezmaksas brokastis bija tā vērtas, lai visu sabojātu.
Ja jūs nebūtu nepareizi novadījusi strāvu, tā nebūtu noticis.
Izskatās, ka jūsu nespēja sastrādāties šovu iegrūdusi tumsā.
Jums abiem tas nekavējoties jāsalabo.
-Es laboju kļūdu. -Viņš mainīja saslēgumu.
Vai nu strādāsiet kopā, vai kur citur.
Jūs abi esat talantīgi.
Gan tiksiet galā.
Vadība ir mana identitāte.
Es te nestrādāju.
Pareizi! Varu lūgt jūs pārcelt citur.
Nē! Plaisas noslēpums ir mana jēga.
To būs grūti saprast.
-Ak Lorb, es tā nevaru strādāt! -Vienmēr jāmokās.
Kā tad notiks šovs, ja mums nav elektrības?
Nieki! Varam ieslēgt manas mājas ģeneratoru.
Mums ir ģenerators? Kāpēc sūtījāt viņus labot galveno ķēdi?
Kaut kad tā būtu jāsalabo.
Un tā viņiem būs lieliska iespēja iemācīties sadarboties.
Vai viņi tam darbam ir īstie?
To mēs uzzināsim.
TALANTU ŠOVS!
-Jūs man paklausījāt! -Lūdzu, nedariet tā!
Man prieks, ka dalīsieties savā talantā. Kā jūsu numuru sauks?
Es vēl nezinu.
Interesants nosaukums, bet jauki, ka tik saprotams.
Nē, tas ir, es…
Ziniet, dažas būtnes mani dēvē par ceļvedi.
Zinu, esmu uzstājīgs, bet, ja ir iespēja,
man patīk būtni ievirzīt pareizajā ceļā.
Cerams, tas nevedīs lejā no klints.
Mani tiešām vajag ievirzīt, vai ne?
Kā reizēm visus. Sāksim!
Es par šādu telpu nemaz nezināju.
Esmu to redzējis rasējumos.
Nu protams.
Atvainošanās. Es par šo vietu zinu vairāk nekā jūs.
Nepalīdz, bet būtībā tā ir taisnība.
Šis izskatās daudzsološi.
Labi. Vēlos šo uzdevumu paveikt.
Es tāpat. Liekas, ka ierīce ir darba kārtībā.
Mums jāseko vadam līdz tā izejas vietai.
-Pateicība, ka beidzot palīdzat. -Atgādināt, ka viss notika jūsu dēļ?
Kas ir ar šo vietu un tumšajām plaisām?
-Ķersimies pie lietas! -Tā rasējumos nebija.
-Jūs nākat? -Esmu ieintriģēts.
Es saku - maldināšana. Jūs esat nobijies.
Maldināšana atzīta. Mans darbs ir palīdzēt no briesmām izvairīties, ne tajās nonākt.
Ja es varu doties šai bezdibenī, to varat arī jūs.
Labi.
Labi. Es to varu!
Dunduks!
Kāpēc esam te?
Es jums dodu vajadzīgo ievirzi uzstāties uz skatuves,
uztrenējot nepieciešamās iemaņas.
Sekojošie uzdevumi jums palīdzēs apgūt vajadzīgās iemaņas,
lai uzstātos publikai.
Vispirms jums šķīvji jānosmidzina tīri. Lai nebūtu nekādu palieku.
Kāds tam sakars ar uzstāšanos?
Vistiešākais.
Mazāk runāt, vairāk mazgāt!
Man maltīte jāliek uz šķīvja, lai tā nepārgatavotos.
Oho! Ēdiens par brīvu!
Tēmējiet pa ēdienu. Esiet sprausla!
Es nesaprotu.
Es arī ne.
Koncentrējieties! Koncentrējieties!
Par daudz sasmidzināts.
Jūsu otrais uzdevums - nosaukt pavāram klientu pasūtījumus,
kad tos atnes oficiants.
Šeit izgāzties nav iespējams.
Man vajag cietes bļodu ar kakao plāksni… Pretīgi!
Ei! Mēs būtnes nenosodām par viņu dīvaino… ēdienu izvēli.
CIETE
Un vēl - skaļāk!
Tas ir apkaunojoši.
Apkaunojums ir panākumu atslēga.
Lapu spainis. Bez mērces.
Raidiet balsi!
Lai izklausās, ka šī būtne bez lapu spaiņa aizies bojā.
Karsēti tupeņi. Ar dubulto karstumu?
Labi, tas mulsina arī mani. Bet labi pastrādāts!
Nūdeļu kaudze ar kārtaino pasākumu
Tā nokāpšana bija tik bīstama, cik man likās.
Satriecoši!
Ir gan, bet, apjūsmojot akmeņus, mēs ātrāk atpakaļ netiksim.
Neparasti grūti to pacelt no zemes.
Tik mazs, bet tik smags. Interesanti.
Uzmanieties!
Man bija taisnība! Man bija taisnība! Es gandrīz aizgāju bojā!
Manas asinspumpis tā joņo!
Tas bija biedējoši!
Un tā arī paliek, jo izskatās, ka pa turieni mēs atpakaļ netiekam.
Tad mums jāseko šim vadam uz nezināmo.
Vai arī mēs iesim bojā.
Man vēl nekad nav bijis tik bail, bet arī tik dzīvs es vēl neesmu juties.
Nožēlojami, bet es piekrītu.
Būtu jācer, ka būtnes spēj sajusties dzīvas, nesaskaroties ar bojāeju.
Vai tas nozīmē, ka esam nelaimīgi?
Varbūt tas ir tāpēc, ka mūs gandrīz saspieda,
bet es varu atzīt, ka reizēm es sevi maldinu par savām jūtām.
Reizēm es jūtos tikpat nestabils kā manis pētītās celtnes.
Man reizēm liekas, ka es izpildu automātiskas darbības,
nevis pieņemu lēmumus pati.
Es restorānu un darbu vienmēr stādu augstāk par savām vajadzībām.
Dīvaini - mūs audzina būt atklātiem pret citiem,
bet mums ir grūti būt godīgiem pret sevi.
Tā ir. Būtnēm jau daudzās paaudzēs ir svarīgāk būt godīgām pret citiem,
nevis nekaitēt, esot godīgām pret sevi.
Kādas ir jūsu vajadzības?
Es vairs nezinu, taču zinu, ka nejūtos piepildīta.
Liekas, ka mēs abi esam atdūrušies pret sienu.
Siena ir tikai grīda, pa kuru jāiemācās staigāt.
Jūsu trešais uzdevums - pasniegt pieņemtos pasūtījumus uz nomazgātajiem šķīvjiem.
Taču es jums neteikšu, kurš ko pasūtīja,
tāpēc pasūtījums būs viņiem jānodzied, lai to uzzinātu. Tāda kā uzstāšanās.
Tas šķiet pārmērīgi. Bet es mēģināšu.
Man ir pasūtījums ar…
Vai kāds pasūtīja cietes bļodu Ar kakao plāksni?
-Tā nav mana. -Es pasūtīju!
Tas ir diezgan pretīgi
Vispirms pagaršojiet!
Tā, man ir karsēti tupeņi Ar dubulto karstumu
Kā tad tas ir?
Nav ne jausmas, nezinu
Tie bija mani! Kāds grib pagaršot?
Nu, tagad drusku kārojas Vai kāds pasūtīja…
Gardu lapu spaini?
Nu, lūdzu. Ceru, jums garšos
Vai mērce te ir?
Pārbaudīju divreiz. Nav
Paldies. Man ir alerģija.
Un nūdeļu kaudze ar kārtaino pasākumu
Kam? Lūdzu, sakiet.
Tā ir man!
Tiešām? Paldies Lorbam.
Nu beidzot esmu galā!
Jūs esat gatava.
Jums tiešām liekas, ka varu uzstāties? Es jūtos gatava tikai te strādāt.
Labi, klau! Es jūs maldinātu, ja teiktu, ka mums netrūka darbinieku
un nevajadzēja palīdzību,
taču es domāju, ka šī apmācība arī palīdzēja sagatavoties uzstāties.
Laikam es tiešām jūtos drošāk un varētu dziedāt stresā.
Un vēl jūs neslikti tīrāt šķīvjus.
Varēja tīrīt labi.
Ak Lorb, cik skaisti!
Jums tiešām patīk akmeņi.
Vēl viena tumša plaisa.
Es teiktu, ka šis ir intelektuāli pārākas būtnes roku darbs.
Tā kā būtnes no lielā tukšuma?
-Nav pierādījumu, ka tādas pastāv. -Man patīk domāt, ka pastāv.
Šī būtņu radītā mašīna noteikti pārveido šī skaistā monolīta enerģiju
un novada to uz Nu gan prātīgi.
Labi, un kā lai mēs to atkal ieslēdzam?
Izskatās, ka no monolīta ligzdām ir atvienoti daži vadi.
Mums tie atkal jāpievieno.
Šis viļņainais būs te.
Kā lai pievienojam pēdējos?
Es varu mēģināt uzrāpties,
bet diez vai ar vadiem rokā to spēšu.
Dodiet savas kājcaurules!
Es kājcaurules novelku tikai īpašu būtņu priekšā.
Jūs gribat šo uzdevumu izpildīt vai negribat?
Lūdzu.
Un tā ir drošības sistēma?
Nē.
Man likās, jūsu darbs ir pasargāt no briesmām!
Sāku apjaust, ka nedaudz briesmu manā darbā ir nepieciešams.
Jums lieliski sanāk!
Es jūs turu. Jums izdosies!
-Jums izdevās! -Jūs mani izglābāt. Pateicība.
Biju jūsu parādnieks.
Tā nebija mašīna, vai ne?
Man ir talants sagaršot jebko. Dodiet man kaut ko, ko sagaršot!
Manas kājcaurules!
Es nogaršošu.
Tiešām.
Sāļas.
To būs grūti pārspēt.
Bet jūs tiksiet galā.
Un, ja netiksiet, tad nav jau tā, ka te kādu pievilsiet.
Jūsu kārta, draudzenīt!
Ak nē!
Manas ausis!
Es to nespēju.
Tas nekas.
Gribat, lai nogaršoju jūsu ģitāru?
Laižamies!
Tas nav uz labu.
Jums bija taisnība. Tas ir biedējoši.
Jā. Bet mēs tik daudz ko atklājam! Piemēram, šo karti.
Jūs esat šokā?
Varbūt. Bet laikam esmu atradis izeju. Nāciet līdzi!
Kartē ir vēl viens tunelis, bet es to neredzu.
Laikam sienas tiešām ir tikai grīdas, pa kurām vēl jāiemācās staigāt.
Ak Lorbs, cik traki!
Mums vienam otru būs jābalsta, lai tiktu lejā.
-Es klausos. -Saspiežamies ar mugurām
un sakabinām rokas!
Mēs iekāpsim plaisā un atmuguriski iesim pa vienam solim,
balstoties pret otra muguru, un kāpsim lejā.
Ātrāk!
Nekad neesmu jutusies tik dzīva!
Soli!
Atvainošanās, ka piespiedu uzstāties.
Mana izgāšanās nav saistīta ar jūsu laipnajiem un neparastajiem paņēmieniem.
Man patīk būtnes paskubināt,
bet reizēm es to daru mazliet par daudz.
Nē, nē. Tieši tā būtu darījis mans partneris.
Viņš gribēja, lai es savā talantā dalos ar citiem.
-Domāja, ka tas viņus iepriecinās. -Gudrs partneris.
Bija gan. Pēc viņa bojāejas
es centos izpildīt viņa vēlmi, uzstājoties atvases klasei.
Atvase bija tik sajūsmināta,
ka izstāstīja visiem draugiem, cik es būšu lieliska.
Pieņemu, ka jūs nebijāt lieliska?
-Es visas jaunbūtnes saraudināju. -Kā?
Es nodziedāju "Radības, kas ēd citas radības, kas ēd citas radības".
Mēģināju viņus izglītot.
Šāda dziesmas izvēle jūs padara unikālu.
Šaubos, vai cits to izvēlētos.
Tā varbūt bija publikai nedaudz nepiemērota,
tomēr tā viņus saraudināja.
Klau, es esmu veca, mundra, brīnišķa būtne.
Savā mūžā esmu redzējis daudz,
un ir viena lieta, kas mani aizvien turpina pārsteigt.
Cik ļoti mēs cits no cita atšķiramies.
Es šo šovu katru apgriezienu rīkoju tāpēc, lai godinātu šo atšķirību skaistumu.
Katru gadu es redzu ko tādu, ko vēl neesmu redzējis.
Un, kad biju ierakts smiltīs un klausījos jūsu dziesmu,
es jutos kā lapa, kas lēni dejo vējainā naktī.
Nevaru teikt, ka kādreiz esmu tā juties.
Es gribēju notvert šo sajūtu
un dalīties tajā ar draugiem Nu gan prātīgi.
Ceru, ka jūs saprotat.
Saprotu. Jūs mani pietuvinājāt spējai dalīties.
Es gribu mēģināt vēlreiz. Ar katru neizdošanos kļūst grūtāk.
Es pievīlu savu partneri un atvasi, un tagad es pieviļu jūs.
Es nespēj uzstāties citu būtņu priekšā!
Jūs visu šo laiku uzstājaties man.
Laikam gan.
Un man arī, draudziņ.
Jūs nevarētu viņu uzmundrināt ārā?
Mana atvainošanās.
Vienu mirkli!
Liekas, ka manā klātbūtnē jūs uzstājoties jūtaties ērti.
Varbūt varu jums uz skatuves nākt talkā
un palīdzēt izpildīt ko tādu, kas publiku aiznestu lielajā tukšumā.
Kas jums ir padomā?
-Mums būs jākrīt. -Tas būs sāpīgi?
Visticamāk, bet jādara ir.
-Viens, divi, trīs, aiziet! -Pag! Es nepiekritu!
Neticami, ka aizvien neesam gājuši bojā. Nezinu, cik vēl izturēšu.
Neklausieties, ko saka tā iekšējā balss. Mēs izpildījām uzdevumu un tiksim laukā.
Mēs abi. Mēs to varam!
Pateicība. Liekas, šī nederīgā karte varētu rādīt izeju šajā virzienā.
Jūs kaut ko tādu esat redzējis?
To redzējusi reta būtne. Tie varētu būt vieni no senākajiem būtņu zīmējumiem.
Izpētīšu tos vēlāk.
Apbrīnojami, cik tālu esam nonākuši.
Jā. Gandrīz jau esam mājās. Ejam!
Mums izdevās!
Diena bija biedējoša, bet arī deva gandarījumu.
Jā, vai ne?
Pasaulē var tik daudz ko uzzināt! Pat par mums pašiem.
Piemēram, pierādīt, ka dzīvē esam lielāki noteicēji, nekā domājam.
Varbūt tikai bojāejas priekšā.
Dosimies?
Jā. Baudīsim mūsu piedzīvojuma panākumus,
skatoties, kā būtnes uz skatuves dara dīvainas lietas.
Fantastiski!
-Paldies. -Tas bija kolosāli!
Satriecošs priekšnesums, dārgā.
Esat gatava?
Esmu.
Es zinu.
-Ko? -Sekojiet man!
Man ir liels prieks iepazīstināt jūsu ausis
un jūsu asinspumpi ar manas jaunās draudzenes muzikālo talantu.
Lūdzu, sveiksim uz skatuves Es Vēl Nezinu.
Sāc, kad esi gatava.
Es nekad neesmu jutusies labi Uzstājoties būtņu priekšā
Vislabākā publika man ir viena būtne
Uztraukums liek trīsēt Manam asinspumpim
Kad biju zaudējusi savu otru pusi Man likās, ka mūzikas vairs nebūs
Kaut arī neesi šeit Tas nenozīmē, ka neesi man līdzās
Tava balss mani vienmēr vadīs
Es spēlēju skaļi, lai tu dzirdi Man publikas priekšā nav bail
Jo es zinu, ka es te neesmu viena
-Mēs tevi mīlam! -Pasakaini!
-Brīnišķīgi! -Skaisti!
Es tā ar tevi lepojos!
Paldies, ka man ticēji.
Otrs dzīvības devējs arī ar tevi lepotos. Ja nebūtu aizgājis bojā, protams.
Labi! Jums jāpaveic vēl divas lietas, lai šo ceļojumu pabeigtu.
Jums jāapkalpo visi galdiņi un tad - jāiztīra tualetes.
-To es nedarīšu. -Man bija jāpamēģina.
Nu, problēmu atrisinājāt?
Kā? Nu protams! Kā citādi varētu notikt šovs?
Mēs ieslēdzām rezerves ģeneratoru.
Ko?
Tulkojis Imants Pakalnietis