Ki ne szeretne a zuhany alatt vagy a transzportálójában énekelni?
Veszélyes lény vagyok
Ám egy nagyobb közönség már más érzéseket hozhat,
általában hirtelen bátorságot…
Megy ez!
…túlzott magabiztosságot…
Csak nekem megy ez!
…majd bizonytalanságot.
Mégsem megy ez.
Az izgalom abból fakad,
hogy tudjuk: előadásunk jutalma biztosan elsöprő taps lesz.
Imádnak! Összecsapják a tenyerüket!
Vagy éppen látványos bukás.
Úgy érzem, elenyészek.
Így egy fellépés olyan érzelmi kockázat, ami katasztrófával is járhat.
De azokat, akik bevállalják ezt a rizikót
és kitárulkoznak a világot jelentő deszkákon,
bolygóraszóló öröm várhatja.
Íme a golyónk, kissé ferde
Kering itt a csillag körül
Lényeget adunk a lényünknek
Ennek nem mindenki örül
Csak a létezésünk biztos
Ami nem terjedelmes Úgyhogy kapd fel a lábhálózsákod
Öröm, bánat, bátorság, félelem
Kíváncsiság, méreg Ezen a golyón sok a veszedelem
És ennél már csak furcsább lesz
KÉSZÜLT NATHAN W PYLE KÖNYVSOROZATA ALAPJÁN
Azta! Micsoda melódia!
Te hivatásos zenész vagy?
Nem. Arra vártál, hogy megijeszthess?
Néha idejövök napközben,
és hagyom, hogy a fiatal lények betemessenek.
A homok súlya megnyugtató hatással van rám.
Miért a parton zenélgetsz?
Mert szinte csak itt merek játszani.
Más lények előtt egyszerűen nem megy.
Hát most kiderült, hogy egyik sem igaz. Tehetséges vagy!
Gyere el és mutasd meg magad az éttermem tehetségkutatóján!
Ha megígérem, akkor abbahagyod a leskelődést?
Abba. Ha valaki mégis leskelődik, akkor less rá egy lenéző pillantást!
CSAK ÓVATOSAN
Itt a tápanyagod. Asszem.
Szuper! Új dologba vágtad a ceruzádat?
Te is bemutatod ma a rejtett tehetségedet?
Én építőmérnök vagyok.
Nekem az a tehetségem, hogy megóvom az éttermedet.
Mondhatnál ilyen vicceket!
Az a célom, hogy minden évben újabb lény mutassa meg magát.
Én csak az ingyenreggeliért segítek be a szervezésbe.
Majd meggondolod magad!
Én miért nem kapok ingyenreggelit?
Miért ragaszkodik ennyire a tehetségkutatóhoz?
Már régen is ilyen volt. Nekem azt próbálja beadni, hogy zsonglőr vagyok.
Az vagy!
- Látod? - Majdnem!
Nekem szerintem egyáltalán nincs is semmilyen tehetségem.
Az lehet. Viszont ha mégis van, akkor biztos nem a plakátkészítés az.
„MUTASD MEG A HASZONTALAN TEHETSÉGED” SHOW
Szerintem cuki lett.
Hé! A kedvenc lényviselőm!
Vagyis az egyetlen.
Bocsi. Ez kissé morbid módon jött ki.
Szerintem jót nevetett volna, ha itt lenne.
És mint rámutattál, nincs itt, mivel elenyészett.
Juj! Részvétem!
Már sok keringés eltelt azóta. Így birkózunk meg a fájdalommal.
Nem ítélkezek.
Mostanában sokat gondolok rá, és…
úgy érzem, tartozok neki
és neked azzal, hogy megpróbálkozok egy fellépéssel.
Ő is ezt akarta régen. Biztos azt szeretné, hogy újra megpróbáld.
Úgy gondolta, azzal felvidítanál másokat.
Nem akarok megint csalódást okozni nektek.
De pont meghívtak egy ma esti tehetségkutatóra.
Szerinted ez egy jel?
Pontosan honnan kaptad ezt a meghívót?
Egy homoklény jelent meg a parton, ő adta.
Hát, ennél jobb jelet nem is kaphattál volna!
Így túlterheled az egész rendszert.
Ne mondd meg, hogyan kössem be a saját éttermem reflektorait!
Ne aggódj, majd én kijavítom!
Nem aggódtam.
Ezt ide! Ez nagyon nem jó. Ezt kijavítom, és ez sem stimmel.
És tessék! Így kell ezt!
Nem túl bizalomgerjesztő.
Megérte elrontani a műsort az ingyenreggeliért?
Ha nem gubancolod össze a vezetéket, ez meg sem történik.
Hallom, az összeférhetetlenségetek sötétbe sodorta a műsorunkat.
Azonnal javítsátok meg, kérlek!
- De azt csináltam. - Elrontotta.
Vagy összedolgoztok, vagy kereshettek másik állást.
Mindketten tehetségesek vagytok. Megoldjátok.
Én nem tudok máshol dolgozni.
- Én nem is itt dolgozok. - Ez igaz! Akkor áthelyeztetlek.
Ne! A titokzatos szakadék ad értelmet a létezésemnek!
Vannak bajok.
- Csak az van. - Kisgolyó! Így nem tudok dolgozni!
Áram nélkül hogy lesz ebből tehetségkutató?
Úgy, hogy van áram! Bekapcsoljuk a házi tartalékgenerátoromat.
Van tartalékgenerátor? Akkor miért küldted őket a főkapcsolóhoz?
Hát, amúgy is ráfér már a javítás.
És itt a remek lehetőség arra, hogy végre összecsiszolódjanak!
Nem fognak inkább összekaristolódni?
Majd kiderül.
TEHETSÉGKUTATÓ!
- Hallgattál rám! - Ezt ne csináld már!
Úgy örülök, hogy bemutatod a tehetségedet! Mi a művészneved?
Még nem tudom.
Érdekes név, de látom benne a potenciált.
Nem. Mármint én…
Tudod, páran úgy emlegetnek, mint az Útmutató.
Tudom, hogy kicsit vehemens vagyok, de ha adott a lehetőség,
szeretem jó irányba lökdösni lénytársaimat.
Remélhetőleg nem innen.
Tényleg rám fér a lökdösés, igaz?
Kire nem? Akkor vágjunk is bele!
Nem is tudtam erről a helyiségről.
Én már láttam néhány tervrajzon.
Hát hogyne.
Bocs, de én többet tudok erről a helyről, mint te.
Ez egyáltalán nem segítőkész, ámde igaz állítás.
Ebből akár lehet is valami.
Remek. Várom, hogy végezzünk a feladattal.
Szintén. Ez a szekrény rendben van.
Követnünk kell a vezetéket a forrásáig.
Hálaérzet, hogy végre segítesz!
Elfelejtetted, hogy a te segítséged vezetett minket ehhez a feladathoz?
Ebben az épületben miért van ennyi sötét verem?
- Na, menjünk! - Ez nem volt rajta a tervrajzon.
- Jössz? - Érdekes fejlemény.
Te ferdítesz! Megijedtél.
Igaz, ferdítek. Az én feladatom a veszély elkerülése, nem a hajhászása.
Ha én bemegyek a lyukba, akkor te is képes vagy rá!
Jól van.
Oké, menni fog ez!
Tökfej!
Most mit keresünk itt?
Megadom a kezdőlökést a ma esti performanszodhoz.
Most kiélesítjük az ahhoz szükséges képességeidet.
A következő feladatokból megtanulhatod az előadás csínját-bínját.
Először tisztára kell spriccelned ezeket a tányérokat! De makulátlanra!
Ennek mi köze a fellépéshez?
Nagyon is sok!
A tányért mossad, ne a szót fossad!
Fel kell szolgálnom az ételt, mielőtt túlfő.
Hú! Ingyenkaja!
A kajamaradékra figyelj! Légy vízsugár!
Ezt nem értem.
Én sem.
Koncentrálj! Koncentrálj!
Kicsit szétfröcskölted.
A második feladat: bemondod a rendeléseket a séfnek,
amikor a felszolgáló idehozza azokat.
Ezt képtelenség eltolni.
Keményítőtál, kakaótéglalappal a tetején… Fuj!
Mi nem ítélkezünk a lények táplálkozási szokásai felett.
KEMÉNYÍTŐ
És hangosabban!
Ez annyira kínos!
A kín nem más, mint a siker alapköve!
Levéltáp, szósz nélkül.
Jó nagy elánnal!
Mintha a vendéglény elenyészne a levéltápja nélkül.
Forrósággal megküldött földialma! Extra forrón?
Jó, ez már nekem is fura, de azért szép munka!
Vertikális tésztahalom
Hát, ez a mászás olyan veszélyes volt, mint gondoltam.
Ez lenyűgöző!
Az, de a kövek csodálása nem visz minket közelebb a megoldáshoz.
Fura, hogy ilyen nehéz felemelni.
Kicsi, de nehéz. Érdekes!
Vigyázz!
Igazam volt. Igazam! Majdnem elenyésztem!
Kipörög a pörgetőm.
Ez rémisztő volt!
És olybá tűnik, hogy a visszaút lehetősége kiesett.
Akkor követjük a vezetéket az ismeretlenbe.
Vagy elenyészünk.
Még sosem féltem ennyire az életben, de közben úgy érzem, élek!
Ez szomorú, de egyetértek.
Remélem, azért ezt az elenyészés fenyegetettsége nélkül is elérhetjük.
Akkor mi most boldogtalanok vagyunk?
Talán azért, mert majdnem kilapultunk,
de bevallom, hogy néha becsapom magamat az érzéseimmel kapcsolatban.
Olyan instabil vagyok, mint a tanulmányozott építményeim.
Néha szinte már masinaként működök,
mintha nem is én hoznám a döntéseket.
Mindig az éttermet és a munkát helyezem előtérbe a vágyaim helyett.
Fura, mindig arra neveltek, hogy legyünk őszinték más lényekkel,
magunkkal mégsem vagyunk azok.
Valóban. Lények generációi helyezték előtérbe az őszinteséget
a saját lelkiviláguk rovására.
És te mire vágynál az életben?
Már nem tudom, de most nem vagyok elégedett vele.
Ezek szerint mindketten falba ütköztünk.
A fal csak olyan padló, amin még nem tudunk járni.
Harmadik feladat! Kiviszed a fogásokat az általad megtisztított tányérokon.
Az lesz a csavar, hogy nem mondom meg, kié volt a rendelés,
így énekelve kell megtalálnod a gazdáját. Amolyan előadás lesz.
Ez kissé nehéz lesz. De megpróbálom.
Itt a rendelésed…
Ki kért itt egy keményítőtálat Kakaótéglalappal agyonöntve?
- Az nem nekem lesz. - Az az enyém!
Elég undi
Ne gányold, amíg ki nem próbálod!
Itt egy forrósággal megküldött földialma Extra forrón
Azt meg hogy?
Jó kérdés
Az az enyém! Megkóstolja valaki?
Hát, talán majd később, kié ez a…
Fincsi levéltáp?
Parancsolj, remélem, ász
Van rajta szósz?
Megnéztem, szósztalan
Köszönöm. Allergiás vagyok rá.
Végül a vertikális tésztahalom
Valaki? Szóljatok!
Ez az enyém.
Igen? Hála a Kisgolyónak!
És így végeztem is!
Készen állsz.
Tényleg azt hiszed, hogy felléphetek?
Mert most csak az éttermi munkára állok készen.
Jó, figyu, kissé ferdítenék, ha nem azt mondanám, hogy kevesen vagyunk
és kellett a segítség,
viszont hiszem, hogy tényleg felkészítettelek az előadásra!
Már valóban több önbizalommal énekelek nyomás alatt.
Meg a mosogatás is jól megy.
Azért ne túlozzunk!
Kisgolyó, ez csodaszép!
Te tényleg nagyon szereted a köveket.
Újabb sötét lyuk.
Feltételezéseim szerint ez egy intellektuálisan fejlettebb lény műve.
Például a külső éter lényeié?
A külső éter lényeire nincs bizonyíték.
Én hiszek bennük.
Ez a lény alkotta masina a bámulatos kőoszlopból állíthatja elő az áramot,
ami a Csak Óvatosant táplálja.
Jó, de hogyan kapcsoljuk vissza?
Úgy látom, kihúzódtak a vezetékek a csatlakozójukból.
Megpróbálhatjuk visszadugni őket.
A tekergő ide való!
A többit hogyan kéne?
Megpróbálhatok felmászni,
de a vezetékekkel nem fog menni.
Ide a lábhálózsákoddal!
A lábhálózsákomat csak a közeli lényeim előtt veszem le.
El akarod végezni a feladatot, vagy sem?
Így!
Biztonsági kötél?
Nem.
Azt hittem, a veszély elkerülése a munkád!
Ráébredtem, hogy némi veszély hozzátartozik a munkámhoz.
Ügyes vagy!
Tartalak! Menni fog!
- Sikerült! - Megmentettél. Hálaérzet.
Jöttem neked eggyel.
Ez nem gép volt, igaz?
Az én tehetségem, hogy bármit megkóstolok. Adjatok valamit!
- A lábhálózsákom! - Megkóstolom.
Komoly? Húha!
Ez sós!
Ezt nehéz lesz überelni!
De majd csak sikerül.
Ha meg nem, akkor itt nem okozol csalódást senkinek.
Te jössz, barátom!
Jaj, ne!
A fülem!
Nem megy.
Semmi baj!
Megkóstoljam a gitárodat?
Tűnjünk el innen!
Nem túl biztató.
Jó, igazad volt. Ez tényleg rémisztő!
Az! De mennyi felfedeznivaló van! Itt ez a térkép!
Te sokkot kaptál?
Az lehet. De találtam egy kiutat. Gyere utánam!
A térkép szerint itt van egy másik alagút, de én nem látom.
A falak tényleg olyan padlók, amiken még nem tudunk járni.
Kisgolyó, ez rémséges!
Csak egymást támogatva tudunk lemászni a hasadékon.
- Figyelek. - Állj nekem háttal
és karolj belém!
Beszállunk a lyukba, aztán lépésenként leereszkedünk
szépen egymásnak feszülve.
Tartsd meg magad!
Felpörgött a pumpám!
Lépj!
Bocsánat, hogy rávettelek a fellépésre.
A befürdésem nem a kedves és kissé szokatlan tanításod hozadéka.
Szeretek másokat bökdösni,
de néha talán már túlbököm őket.
Nem. A társam is pontosan ezt tette volna.
Azt akarta, hogy megosszam másokkal a tehetségemet.
- És boldoggá tegyem őket. - Bölcs lény a társad.
Az volt. Miután elenyészett,
próbáltam teljesíteni a kívánságát, és felléptem az utódom osztálya előtt.
Az utódom már nagyon várta,
a barátainak is elújságolta, hogy mennyire klassz leszek.
Akkor nem lett túl nagy a siker?
- Megríkattam a kislényeket. - Hogyan?
Az „entitásokat evő entitásokkal táplálkozó entitások” dalát énekeltem.
Az okítás kedvéért.
Ez a dalválasztás igen egyedivé tesz.
Más lény nemigen választotta volna.
Lehet, kissé vad volt a célközönségnek,
viszont megvolt az érzelmi hatása.
Nézd, én egy öreg, harcias és csodálatos lény vagyok,
már sokat láttam az életem során,
de van egy dolog, ami még mindig meg tud lepni!
Az, hogy mennyire különbözünk egymástól.
Pontosan ezért van minden fordulókor tehetségkutató: az egyediségünkért!
Minden évben látok valami teljesen újat.
Amikor a homok alatt hallgattam a dalodat,
úgy éreztem magam, mint egy esti szellőben táncoló levél.
És ez teljesen új élmény volt.
Mindenképp meg akartam ragadni,
hogy megoszthassam a Csak Óvatosan vendégeivel.
Remélem, megérted.
Meg. Miattad közelebb jutottam ahhoz, hogy megnyíljak mások előtt.
Tényleg meg akarom próbálni. Csak minden bukással egyre nehezebb.
Csalódást okoztam a társamnak, az utódomnak és most neked is.
Képtelen vagyok mások előtt zenélni!
Pedig most végig előttem zenéltél!
Valóban.
És előttem is, barátom.
Befejeznétek inkább odakint a lelkesítő beszédet?
Elnézést!
Pillanat!
Előttem már komfortosan érzed magad.
Mi lenne, ha felmennék veled a színpadra,
miközben előadod a lények előtt az éteren túli dallamszekvenciáidat?
Mire gondolsz?
- Ugranunk kell. - Fájni fog?
Valószínűleg, de muszáj lesz!
- Egy, kettő, három! - Várj! Nem okéztam le!
Valószínűtlen, hogy még nem enyésztünk el.
Nem tudom, meddig bírom.
Ne hallgass a hangokra!
Teljesítettük a feladatunkat, és most kijutunk innen!
Te és én. Menni fog!
Hálaérzet. A haszontalan térkép arra mutatja a kijáratot.
Láttál már ilyet valaha?
Nem, és más lények sem nagyon. Ezek kora lénykori rajzok lehetnek.
- Majd áttanulmányozom őket. - Hihetetlen, mennyit fejlődtünk!
Valóban. Mindjárt kijutunk. Menjünk tovább!
Sikerült!
A mai nap rémisztő, ám lelkileg kielégítő is volt.
Ahogy mondod.
Annyi felfedeznivaló vár ránk! Még önmagunkkal kapcsolatban is.
Például bebizonyítottad, hogy nem muszáj az árral sodródni.
Főleg, ha az elenyészés szélén állsz!
Mehetünk?
Aha. Élvezzük ki a sikerünket
furcsa performanszokat nézve!
Hihetetlen!
- Köszönöm. - Klassz voltál!
Micsoda produkció volt, drága!
Készen állsz?
Készen.
Tudom én!
- Mi ez? - Bízd rám magad!
Nagy örömmel szólítom a füleitek
és a vérkeringetőtök elé az új barátomat, aki zenélni fog nekünk!
Nagy tapsot kérek Még Nem Tudomnak!
Mehet.
Nem érzem jól magam Ha közönség előtt lépek fel
Kivéve, ha egyszemélyes az
A nyomástól megkergül a keringetőm
Amióta elveszítettem a másik felem Azt hittem, a karrieremnek kész, paff
Azért, mert nem vagy itt Még itt lehetsz velem
Azóta is a hangod vezet engem
Hangosan pengetek, hogy halld Mások előtt már nem félek
Mert tudom, hogy itt vagy velem
- Imádunk! - Bámulatos volt!
- Zseniális! - Csodálatos!
Büszke vagyok rád!
Köszönöm, hogy hittél bennem.
A másik lényviselő is büszke lenne rád. Már ha nem enyészett volna el.
Jó. Már csak két lépés választ el az utad legvégétől.
Szedd össze a tányérokat, majd takarítsd ki a vécéket!
- Kizárt. - Megért egy próbát.
Na, megoldottátok a problémát?
Micsoda? Persze hogy megoldottuk! Különben hogy menne most a műsor?
Bepörgettük a tartalékgenerátort.
Mi van?
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra