Нащадок дорослішає,
і народьки всіляко готують його до незалежного життя.
І ти робитимеш це щодня.
Щодня?
Це довга подорож, сповнена злетів
і падінь.
Час повертатися в свідомість.
О, ні.
Але багато народьків вважають, що зрештою,
психологічно найважче в цьому процесі сприймається
його успішне завершення.
Я готовий жити самостійно.
О, ні.
«ОБЕРЕЖНО»
БОБИ Й ЗАСОБИ
ПРЕМІУМ БОБИ НЕРВІВ
Вітаємо в «Бобах і засобах». У нас є все, що потрібно істоті.
Що б ви хотіли?
Я керую рестораном по той бік затоки,
і сьогодні ми безкоштовно пригощаємо клієнтів рідкими нервами.
Наші звичайні рідкі нерви на смак як багно,
та я чула, що у вас є особливі боби, з яких виходить смачніша рідина,
тож я прийшла сюди по них.
Та невже?
Здається, я знаю, про які боби йдеться.
Їхній аромат магічним чином умиротворяє.
У них кращий смак?
Ні.
Від них менше трусить?
Ні.
То чим вони кращі?
Ви мене чуєте?
Їхній аромат магічним чином умиротворяє.
Є якісь недоліки?
Іноді від них буває пронос.
Алло.
Привіт. Я купила бобів для Дня безкоштовних рідких нервів.
-Ти почав готуватися? -Майже.
Ти ще навіть не на роботі, так?
Ні. Не на роботі.
Я майже готовий до подорожі в доки.
Залишилося всього кілька сумок.
Іди сюди.
Подивися на мене. Я так тобою пишаюся.
Мій малюк їде в освітут.
Аж не віриться. Який чудовий день.
Вдячність.
Ану глянь на мене ще раз.
-У тебе на обличчі якась речовина. -Та ну.
Ось наша куля З маленьким нахилом осі
Що обертається навколо зірки
Ми знаходимо сенс у житті
Хтось – у дуже дивних заняттях
Нам лише відомо, що ми існуємо
Але це довго не триватиме Тож краще взутися
Радість і смуток, відвага та страх
Допитливість і злість На планеті, де повно небезпеки
І звідси все здається Ще дивнішим
ЧУДЕРНАЦЬКА ПЛАНЕТА
ЗА МОТИВАМИ ЦИКЛУ КНИЖОК НАТАНА В. ПАЙЛА
Ти провів остаточну підготовчу перевірку?
-Ніхто її не проводить. -Авжеж її проводять.
-Підготовка – запорука успіху. -Не завжди.
-Узяв щітку для ротових камінців? -Так.
-Посвідчення істоти? -Так.
-Вогнегасник для надзвичайних випадків? -Що?
Нащо він мені?
Важливо бути готовим до всього. Але ти навіть не пробуєш.
Я не пропаду.
Ти вважаєш, що я везучий.
Везіння – поєднання підготовки й можливості.
Твоя правда. Певно, варто взяти цю вібруючу іграшку,
ударні торбинки для рук і викрутку.
Я зрозуміла, що ти робиш.
Я просто хвилююся за тебе.
Що як ти загубишся? Чи захворієш?
Що як утратиш центр ваги й злетиш з кулі?
Спитаю, куди мені йти, прийму ліки
й подружуся з істотами з порожнечі.
А що як вони не дружні?
Не забудь у дорогу свої улюблені слизотрубочки.
Я їх більше не їм. Вони шкідливі.
І хтозна, скільки вони пролежали.
Вони легкі й поживні. І ти їх любиш.
Ти не знаєш, коли зголоднієш.
Тому треба завжди мати перекус.
«Обережно».
НОВИЙ ДИЗАЙН, ЗНАЙОМИЙ СМАК!
Вітаю.
Перепрошую. Думав, ти – адміністраторка.
Як можна нас сплутати? Ти ж її брат?
Що? Ні. Брат? То ось як вона мене сприймає?
Так. Може. Не знаю.
До речі, а де адміністраторка?
Купує боби до Дня безкоштовних рідких нервів.
А власник десь поїхав, тож я вперше сам відчиняю ресторан.
Ясно. Я почекаю. Не на адміністраторку.
А на безкоштовні рідкі нерви.
-Ясно. -Чесно.
Я щодня прихожу їсти ваші рідкі нерви.
Їсти?
Так.
Усе так погано?
Так. Але стабільний брак якості мене заспокоює.
А що в коробці?
Не знаю. Давай її відкриємо.
Машина для перевертайок.
Шкода, що сьогодні повно роботи. Я б з нею погрався.
Вибачте. Груповий плавапарат зламався.
Наступний відчалить увечері.
Це неприйнятно.
Хіба нема запасних апаратів, якщо один зламається?
Де запасні?
Запасних нема.
-Нема плавапаратів? -Хтось має…
-Усе ясно. -Мені терміново треба в ресторан.
Якщо я не приїду, мій колега може його спалити.
А нам треба в освітут!
Сьогодні День знайомств і початок Тижня орієнтації.
Мій нащадок має познайомитися з іншими й зорієнтуватися.
-Я учень. -І я.
Я теж.
Вам доведеться почекати. Вибачте.
Я більше нічого не можу вдіяти.
Я була неготова.
Має бути якесь рішення.
Ось воно! Я можу перевезти вас через затоку!
Думаю, це безпечно.
Усі – на борт «Непевного»!
Ми впевнені?
Ви справді назвали його «Непевний»?
Він заслужив таку назву.
На великій мокріні ніхто ні в чому не впевнений,
крім того, що це, можливо, буде забава!
Гаразд.
-Він викликає довіру. -Зроблю, що він запропонує.
Я вмовився.
Капітан, схоже, готовий до всього.
І на все, аби вернутися, поки не сталося лиха.
Дякую, що допомогла з сумками.
Із задоволенням, синку.
Сідаймо на корабель. Треба перетнути велику мокрінь.
Куди ти зібралася?
Везу тебе в освітут.
Що? Ні. Я й сам доїду.
Пам'ятаєш, що сталось у твій перший день у садочку?
Це було 15 обертів тому.
Але ти пам'ятаєш, що було?
Ти плакав, кликав народька, а потім упав з гойдалки.
Здається, в інший послідовності.
Ти плакав. І я цього більше не допущу.
Що…
Ти добре справляєшся.
Як для першого разу.
Вдячність. Це не так і важко.
Мені безкоштовну порцію нервів.
Та я знаю, чому ви тут.
Хвилинку, друже. Мушу заварити нову порцію.
-Здається, десь тут. О, ні. -Що сталося?
У нас закінчилися боби нервів.
-Що робити? Що? -Не панікуй.
Дзвони адміністраторці. Я б подзвонив.
Це тому, що тобі вона подобається.
Гей, рідкі нерви вже готові?
Твоя правда. Подзвоню.
«Обережно». Що замовлятимете?
Це ж ти мені дзвониш.
Усе одно ти можеш щось замовити.
Що там діється? Усе гаразд?
Нема рідких нервів. Що робити?
Заварюй гарячу рідину з листя, поки я не повернуся. Чуєш?
Я тебе не чую.
Може, запустимо машину для перевертайок?
Її вже доставили? Я замовила її вранці.
Ні. Не відкривай її.
Вона надто складна в користуванні, якщо тебе не навчили.
Це ж просто машина для перевертайок.
У жодному разі не вмикай машину для перевертайок.
Ти… чуєш… Зв'язок…
Зв'язок не дуже, та, схоже, ти кажеш,
щоб я ввімкнув машину для перевертайок.
Ні. Я кажу протилежне. Ти розумієш?
Розумію.
Розумію, що ти застрягла у великій мокріні, тож я діятиму.
Як діятимеш?
Оголошу День безкоштовних перевертайок.
Ти – геній.
Клієнти, в нас закінчилися рідкі нерви.
-Та ну! -Спалімо цей ресторан!
Ми вирішили, хай сьогодні краще буде День безплатних перевертайок.
У когось є зв'язок?
У мене розгортається перегортайкова драма.
Це погано.
І стає гірше.
Вам допомогти?
Так. Вдячність.
Це боби так пахнуть?
Так заспокійливо.
Так. Цей аромат повинен магічним чином умиротворяти.
Ти такий люб'язний, нащадку.
Якщо це правда, то, може, нюхніть?
Бачу, ви такі напружені.
Це так очевидно?
Я керую рестораном, у нас закінчилися рідкі нерви,
а за головного там зараз найменш досвідчений працівник.
Тож я справді трохи хвилююся.
Звідси ви нічим їм не зарадите.
Він вас раніше підводив?
Він уперше там усім заправляє.
Вважаєте, що буде лихо?
Я люблю уявляти найгірші варіанти й діяти, спираючись на такі припущення.
Вибачте, ви теж їдете в освітут?
Ні, мені вже забагато обертів для цього.
І попри стрес, який я сама собі влаштовую через рідкі нерви
та машини для перевертайок, у мене, на щастя, не з'являються зморшки.
Ходімо, зайчику,
знайомитися з істотами, що їдуть в освітут.
Вибачте. Мені теж треба справлятися зі стресом.
Бажаю удачі в транспортуванні бобів.
Я хотів спеціалізуватися в істотських студіях.
Вітаю, нові друзі.
Хочу представити вас моєму нащадку.
Він теж навчатиметься в Освітуті Істотбурга.
Вітаю.
Привіт. Радий знайомству.
Що ж, я чудово представився. Цікавої подорожі.
Тобі потрібні нові знайомства для створення системи підтримки.
Це підготує тебе до життя.
Дала б мені хоч мить вільно подихати…
Ага! Друзі, насувається шторм!
Саме заради таких пригод ми й живемо!
Що б ти без мене робив?
Змок і захворів би. От що. Бачиш, як важливо бути напоготові?
Навіщо ти тут?
Ти – єдина народька, що супроводжує нащадка.
Чому ти мені не віриш? Я сам з усім упораюся.
Що ж. Давай перевіримо.
На цьому кораблі є багато істот, які оцінять мою турботу
й підготовленість, оскільки тобі вона, вочевидь, не потрібна.
Чудово! Іди піклуйся про них.
От і піклуватимуся! З усієї сили піклуватимуся.
Обійми мене, велика мокрінь!
Море, любове моя, ти завжди мене слухаєш.
Усе гаразд? Я чула крики.
Ви вперше на великій мокріні?
Капітан – не капітан, якщо він не спілкується з морем.
То… вам не потрібна ніяка допомога?
Мені потрібно лише, щоб Лорб подарував нам ще захопливішу експедицію!
Ясно.
Якби ж то я прихопив перекус.
Мені млосно з голоду.
Пора піклуватися.
Перевертайки! Перевертайки!
Заспокойтеся. Ми намагаємося розібратися.
Як її ввімкнути?
В інструкції лише ці незрозумілі фото.
Нащо давати такі вказівки?
Забудь про вказівки. Самі розберемося.
-Тиснемо на всі кнопки? -Тиснемо.
Оце воно. Лізуть!
Який чудовий день.
Підходьте по одному. Станьте в чергу. Отак.
Гей. З тобою весело, друже.
З тобою теж.
Вітаю, нові друзі.
Засьорбаєте по слизотрубочці?
Беріть, не соромтеся.
Від слизотрубочок важко відмовитися.
Вони поживні й транспортабельні.
Вдячність.
На здоров'ячко!
Хто ще хоче підкріпитися?
Я!
-І мені слизу! -Давайте трубочки.
Шматочки й свіжість!
Так приємно, коли тебе цінують.
Добре, що я підготувалася.
Інакше цих істот нудило б від голоду.
Схоже, рівень вашого стресу лише зріс.
Я майже напевно чую дим пожежі в ресторані.
Але ж звідси ви їм ніяк не зарадите.
Там або все добре, або ні. Зараз ви ніяк на це не вплинете.
Саме тому я нервуюся більше ніж раніше.
Слизотрубочку?
-Ні, вдячність. -Ні, дякую.
Їстимеш, як навчишся бути напоготові.
Це найгірший перекус для морської подорожі.
Але вона має рацію. Добре бути напоготові.
Так менше нервуєшся й тривожишся.
Я нервуюся й тривожуся лише через народьку-командирку.
Вона так дбає про тебе. Це приємно.
Дбає, щоб усе в тебе було якнайкраще.
Я її розумію. Я старалася підготувати працівника,
та навряд чи вдалося.
А може, вдалося.
Може, якби ви йому більше довіряли,
він показав би, що може все зробити сам.
І що, зрештою, може статися?
Він навчиться на помилках.
Або я загину на кораблі у великій мокріні, а ресторан згорить ущент,
бо його не врятувала рідина, через яку загинула і я.
Думаю, вам треба нюхнути бобів.
Ти справді вважаєш, що аромат бобів мене умиротворить?
Думаю, варто спробувати.
Нам це вдалося.
Ніхто й не згадає, що це був День безкоштовний рідких нервів.
Прекрасний день.
А як вимкнути цю машину?
Натиснемо всі кнопки?
У перший раз це спрацювало.
Прошу, зупинися. Я не хочу неприємностей.
У тебе їх і не буде.
Ти ж не винен, що машина вивергає перевертайки.
Я не мав її вмикати.
Коли я сказав, що адміністраторка дозволила, я дещо приховав.
І що ж ти приховав?
Вона не давала дозволу.
Що? І ти зробив мене спільником?
Так. Вибачення. Мабуть, я втратив контроль.
Уже не так штормить.
Пасажири! Настала найприємніша мить шторму.
Тримайтеся за ножні трубки.
Що тут приємного?
Я тримаюся за трубки, та це не допомагає.
Чогось мені недобре.
Я поряд, друже.
Може, хочеш іще слизотрубочку?
О, ні. Слиз.
Піднімаємо якір і вітрила Й підкорюємо хвилі великої мокріні
Створіння в глибині, над нами хвилі Жах нас чекає в епіцентрі шторму
Коли ваші кістки пронизує страх Кричіть так, щоб Рорб почув
«Йо-хо-хо, я виступлю проти моря Рідина не виставить мене дурнем!»
Рідина не виставить мене дурнем!
Що робити?
Серед вас є спеціаліст з перевертайок?
Я спеціаліст з перевертайок.
Оце пощастило!
Можете вимкнути цю штуку?
Чому ви одразу її не вимкнули?
Ми вважали, що так задумано.
Вдячність.
Що нам робити з такою кількістю перевертайок?
Не знаю. Їсти?
Давай спробуємо.
О, Лорб. Ми не зможемо.
Я переїв.
Якби ж то мій живіт був безоднею.
Якби ж наші тіла були безкрайою порожнечею,
як та, що дражнить нас знадвору.
Саме така пригода була нам усім потрібна.
Не хвилюйтеся. Я вмить доставлю нас на берег.
Щойно закінчу.
О, Лорб. Через мене всіх знудило.
Це було круто!
Ця істота мене розуміє.
Вам зараз нормально?
Я відчуваю те, чого ще не відчувала.
Можете описати?
Це позитивне й приємне відчуття.
Воно вам подобається?
Так. Я більше не переживаю, що ресторан згорить,
хоч волію, щоб не горів. Мені просто краще.
Це завдяки бобам!
О, Лорб.
Треба, щоб істоти нюхнули цих бобів.
Мені нічим відкрити діжку.
На щастя, я підготувався, схоже, саме до такої ситуації.
Народько, визнаю, хоч це не легко, що ти мала рацію.
Нюхни бобів.
Я ніколи не казала, що треба нюхати боби.
Ти нюхни.
Я відчуваю, як страхи виходять крізь лицеві отвори.
Як ти…
Добре, що ти придумав, як угамувати мою тривогу.
Іноді везіння – це поєднання
підготовки й можливості.
Десь я вже це чула.
Допоможеш зцілити інших?
Я завжди готова допомогти.
Понюхайте.
Чудово.
Святий дух моря, ти нарешті мене обійняв!
Давай не будемо нікому про це розповідати.
Не хочу, щоб адміністраторка ще більше хвилювалася.
Добре.
Гей, ти добре з усім упорався. Адміністраторка оцінила б.
Дякую. І була б у захваті від того, як ти мені допоміг. Гм.
Їй з нами пощастило.
Земля!
Назустріч новим небезпекам. Так.
Я прошу вибачення за те, що так тебе опікала.
Я мала підготувати тебе до самостійного життя,
та я була не готова визнати, що ти вже готовий.
Усе добре. Та ти маєш визнати, що ти мене підготувала.
Визнаю.
Готова їхати зі мною в освітут?
Думаю, ти доберешся туди сам.
Дякую.
То він ніяк не міг відірватись, а тоді раз – і нема.
з ним усе буде добре. Так?
Усе буде чудово. Ви все для цього зробили.
Дякую.
Та я ніколи більше не їстиму слизотрубочок.
Вітаю.
Вітаю. Я привезла боби.
Добре. Не хочеш поговорити про щось?
Яку усе пройшло?
Прекрасно. Правда.
Прекрасно. Дякую, що все проконтролював. Пишаюся тобою.
Повернулася менеджер… Може, хочеш її побачити.
Я бачив. Дам їй спокій. Мені подобається тусити з тобою.
Бій перевертайками?
Бій перевертайками!
Зараз дожену.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко