Докато отрочетата растат, животодателите ги учат на самостоятелност.
И ще правиш това всеки ден. - Всеки ден?
Предстои им дълго пътуване с възходи
и падения.
Идвай в съзнание!
О, не!
Но животодателите приемат тежко момента, в който са предали уроците си.
Готов съм да се отделя.
О, не.
"И УМНАТА!"
ОБОДРЯВАЩИ ЗЪРНА
ПРЕМИУМ ЗЪРНА ЗА ИЗНЕРВЯЩА ТЕЧНОСТ
Добре дошли в "Ободряващи зърна". Имаме за всекиго по нещо. Какво да бъде?
Управлявам ресторант отвъд Залива и днес предлагаме безплатна изнервяща течност.
Нашата обикновено има вкус на кал.
Чух, че вие предлагате вариант, който не се дъвче,
и дойдох да взема.
Така ли било? Май знам за кои зърна говорите.
Ароматът им незнайно защо успокоява.
По-приятни ли са на вкус? - Не.
По-малко ли изнервят? - Не.
А какво им е по-доброто? - Не ме ли чухте?
По неизвестни причини ароматът им успокоява.
Каква е уловката? - Евентуално изпразване на червата.
Ало?
Ей, взех зърна. Ти действаш ли? - Почти.
Още не си отишъл, нали? - Не съм.
Почти съм готов да ме закараш до дока. Само още няколко чанти.
Я да те видя. Гордея се с теб!
Малкото ми същество отива в учебна институция.
Не е за вярване. Какъв ден!
Благодарност. - Я да те видя пак.
Имаш субстанция на лицето. - Ох, стига.
Това е нашето Кълбо. Леко наклонено, обикалящо звезда.
В живота смисъл търсим ние.
Колкото и странности да крие.
Знаем, че ни има.
Но не знаем докога, време не губи.
Всякакви емоции усети.
На планетата опасна куриози намери.
Странното тепърва предстои.
ПО ПОРЕДИЦАТА НА НЕЙТАН ПАЙЛ
Направи ли последна проверка?
Това са твои измислици. - Не са.
Подготовката е ключът към успеха. - Невинаги.
Взе ли си четката за устни камъни? - Да.
Лична карта на същество? - Да.
Мини пожарогасител? - Какво?
За какво ми е?
Важно е да си подготвен за всичко, а ти дори не се стараеш.
Нищо няма да ми стане. Явно съм късметлия.
Късметът е единство на подготовка и шанс.
Освен да взема и плюшена вибрираща твар, ръкавици за удари и отвертка, а?
Подигравай се, просто се тревожа за теб.
Ами ако се изгубиш, разболееш или изгубиш равновесие и изпаднеш от Кълбото?
Ще ме упътят, ще пия лекарство и ще се сприятеля с външните същества.
А ако са враждебни?
Не забравяй любимите ти пакетирани желета.
Тези са развалени. Кой знае колко време са стояли вътре.
Преносими са, вкусни са и ги харесваш. Може да огладнееш.
Винаги трябва да имаш нещо за ядене.
И умната!
С НОВ ДИЗАЙН
Ехо.
Извинения. Взех те за управителката. - Защо? Ти брат й ли си?
Какво? За такъв ли ме приема? - Може би. Не знам.
А тя къде е? - За зърна за безплатна изнервяща течност.
И собственикът го няма - за първи път отварям сам.
Добре, ще изчакам. Не управителката. За безплатна изнервяща течност.
Ясно. - Не, сериозно.
Всеки ден ям вашата изнервяща течност.
Ядеш? - Да.
Толкова ли е зле? - Всеки път, без изключение.
Какво има в кашона? - Не знам. Да го отворим.
Машина за вкусни дискове. Жалко, че имам работа. Бих я пробвал.
Съжалявам. Машината за групово плаване се счупи.
Следващата е довечера. - Това е неприемливо.
Не сте ли подготвени за такива случаи?
А резервната?
Нямаме. - И лодка ли няма?
Ами... - Мен ме чакат в ресторанта.
Колегата ми е способен да опожари всичко.
Ние бързаме за учебната институция. Днес започва настаняването.
Отрочето ми трябва да се социализира и да се настани.
И аз съм учащ. - И аз.
И аз.
Налага се да изчакате. Нищо не мога да направя.
Не съм подготвена за това. - Сигурно има решение.
Има! Може да ви закарам аз!
Изглежда безопасно.
Заповядайте на борда на "Шанс".
Сигурни ли сме? Плавателен съд на име "Шанс"?
Заслужил си е името.
В Голямото мокро нищо не се знае, но винаги има шанс да е забавно!
Добре.
Има честна физиономия. - Каквото каже.
Навита съм. - Капитанът изглежда компетентен.
Дано се прибера навреме.
Благодаря, че ми помогна с багажа. - Разбира се, миличък.
Да се качваме. Голямото мокро ни чака.
Какво правиш?
Придружавам те до учебното заведение. - Да бе, мога и сам.
Забрави ли първия си учебен ден като невръстно същество?
Това беше преди 15 обиколки. - Но помниш ли случката?
Плака за мен и падна от люлката. - По-скоро обратното.
Плака. Втори път няма да го допусна.
Добре се справяш, като за първи път сам.
Благодарност. Не е зле.
Една безплатна изнервяща течност. - Да, сега.
Момент, трябва да сваря нова доза.
Тук някъде е. О, не! - Какво има?
Зърната са свършили. Ами сега? - Без паника.
Аз бих звъннал на управителката. - Защото си падаш по нея.
Ей, какво стана с течността?
Добре, ще звънна.
"И умната!". Какво обичате?
Ти ми звъниш. - Не пречи да имаш поръчка.
Всичко наред ли е?
Изнервящата течност свърши. - Направи отвара от листа, идвам си. Ало?
Не те чувам.
А машината за вкусни дискове? - Пристигна ли? Сутринта я поръчах.
Не я разопаковай. Прекалено е сложна, ако не си обучен.
Машина като машина. - За нищо на света не я изпробвай!
Разбра... Чува... Връзката пре...
Прекъсва, но ми се стори, че каза да пробвам машината.
Не, напротив! Потвърди, че ме разбра.
Разбрах.
Но теб те няма, а тук е напечено. Трябва да направя нещо.
Какво? - Обявявам Ден на безплатните дискове!
Ти си гениално същество.
Клиенти, изнервящата течност свърши.
О, стига! - Да подпалим ресторанта!
Ще раздаваме безплатно вкусни дискове.
Някой има ли покритие? Трябва да предотвратя криза. Ужас!
И става по-зле.
Да ти помогна ли?
Да. Благодарност.
Този аромат от зърната ли е? Колко успокояващо.
Да, ароматът им има мистериозната способност да успокоява.
Браво на теб, отроче.
Ами подуши ги. Изглеждаш напрегната.
Нима личи? Управителка съм. Свършила ни е изнервящата течност,
а най-неопитният ми служител е сам и се притеснявам.
Нищо не можеш да направиш.
Дънил ли се е преди? - За първи път е сам.
Защо да не се справи? - Винаги си представям най-лошото.
И вие ли сте за учебната институция? - Не, вече съм напред с обиколките.
Но въпреки ситуации като днешните,
лицето ми още няма гънки.
Хайде, миличък. Ела да се запознаеш с другите учащи.
Извинявай. И аз съм под стрес. Успех със зърната.
Исках да специализирам "Твари".
Здравейте, нови приятели. Това е отрочето ми.
И то отива в учебната институция в Съществово.
Здрасти.
Здрасти, приятно ми е.
И толкова. Оставям ви.
Запознавай се, изграждай си система за подкрепа.
Подготвяй се за живота.
Поне за секунда ме остави на мира.
Задава се буря, приятели!
Това се казва приключение!
Какво ще правиш без мен?
Ще се намокриш и ще настинеш. Видя ли, че е важно да си подготвен?
Защо дойде? Другите отрочета не са с животодател.
Защо ми нямаш доверие? Мога да се оправя и сам.
Да проверим тогава.
Другите тук биха оценили помощта ми, за разлика от теб.
Супер! Иди се грижи за тях. - Така ли било!
Идвам, Голямо мокро!
Море, любов моя, винаги ме слушаш.
Наред ли е всичко? Чух викове. - Не си ли плавала преди?
Капитанът трябва да общува с морето. - Значи не ви трябва помощ?
Помощ? Трябва ми късмет да стане по-вълнуващо!
Ясно.
Жалко, че не взех нищо за ядене. Зле ми е от глад.
Аз ще се погрижа за вас.
Вкусни дискове! Вкусни дискове!
Успокойте се. Разгадаваме машината.
Как се пуска? - От упътването не се разбира.
Що за безполезни инструкции? - Забрави, ще се оправим и без тях.
Да натискаме безразборно? - Хайде.
Ето ги.
Днес е страхотен ден!
Един по един. Наредете се, започваме.
Ей, забавен си, приятел. - Ти също, друже.
Здравейте, нови приятели. Кой иска пакетче желе?
Заповядайте, вземете.
Не отказвам пакетирано желе. - Вкусно и преносимо.
Благодарност. - Пак заповядайте.
Друг иска ли да се подкрепи? - Аз!
Искам желе! - И аз!
Хрупкаво и свежо. - Колко е приятно да те ценят.
Добре че съм подготвена. Иначе на всички да им е прилошало от глад.
Греша ли, или си още по-напрегната? - Ресторантът сигурно е в пламъци.
От кораба нищо не можеш да направиш. Примири се.
Затова съм по-стресирана отпреди.
Желе?
Не, благодарност. - Не.
Ти да си беше сложил в багажа.
На кораб не се ядат такива неща.
Права е. Подготовката намалява стреса и тревогите.
Напрягат ме само нейните грижи.
Мило е, че иска да те предпази и да ти даде добро бъдеще.
Но и аз не успях да подготвя моя служител. - Може пък да си.
Ако му се довериш и му дадеш шанс, ще си проличи.
Какво толкова? Най-много да се поучи от провала си.
Или аз да загина насред Голямото мокро, докато ресторантът ми изгаря
заради същата течност, която ще доведе до моята гибел.
Най-добре помириши зърната.
Мислиш ли, че ароматът им успокоява? - Дай да проверим.
Получи се.
Вече забравиха за изнервящата течност. - Ама че ден!
Как се изключва това чудо?
Да натискаме безразборно? - Преди сработи.
Моля те, спри! Не искам неприятности.
Нямаш вина, че машината не спира плюе дискове.
Не трябваше да я пипам. Казах ти, че може, но не беше истината.
А каква е истината? - Тя не разреши.
И ме направи съучастник? - Извинения. Май не се справям.
Ето че нищо им няма.
Пасажери! Започва най-забавната част от бурята.
Дръжте се!
Кое му е забавното? - Държа се, но няма голяма полза.
Не ми е добре.
Тук съм, приятел. Още едно желе?
О, не! Желето.
С вдигнати платна Голямото мокро борим сега.
Същества ниски, вълни високи. На страха очите са бинокли.
Костите треперят от страх. "О, небеса!" се разкрещях.
"Йо-хо-хо, плавам сам. На течността не ще се дам!"
На течността не ще се дам!
Идеи? - Някой да разбира от машини за дискове?
Да, аз съм специалист. - Какъв късмет!
Ще я изключите ли?
Защо не я спряхте по-рано? - Мислех, че това е част от веселбата.
Благодарност.
Какво ще правим с толкова дискове?
Да ги изядем? - Струва си да опитаме.
Небеса! Не мога повече.
Преядох. - Искам стомахът ми да е бездна.
Ще ми се телата ни да бяха безкрайни. - Като зейналата шир отвън.
От такова приключение имахме нужда!
Не го мислете. Ще ни закарам на брега за нула време.
Само момент.
О, небеса! Разболях всички.
Ех, че вълнуващо! - Слушайте това същество.
Добре ли си? - Изпитвам непозната емоция.
Можеш ли да я опишеш? - Оптимизъм и спокойствие.
Харесва ли ти?
Да, вече не се притеснявам дали ресторантът ще изгори.
Предпочитам да не гори, но съм по-добре.
От зърната е! - О, небеса!
Трябва да накараме съществата да ги помиришат.
Нямам с какво да отворя бурето. - За късмет, аз май имам.
Животодателко, трябва да призная, че беше права.
Помириши тези зърна. - Не съм казвала да миришеш зърна.
Просто ги помириши.
Усещам, че се освобождавам от тревогите. Ама как...
Имам късмет, че намери начин да ме успокоиш.
Късметът е единство на подготовка и шанс.
Това май съм го чувала.
Ще ми помогнеш ли да излекуваме другите? - Разчитай на мен.
Подуши тези зърна.
Супер.
Божествен морски дух, ти най-сетне ме обзе!
Може ли да не ме издаваш?
Не искам да стресирам управителката. - Дадено.
Справи се страхотно. Шефката ти ще се впечатли.
Благодаря. И ти помогна.
Има късмет с нас.
Земя на хоризонта!
Напред към следващата опасност! Да.
Извинявай, че ти се бърках.
От мен зависи да станеш самостоятелен. Изненадах се, че си готов.
Поне видя, че си ме подготвила. - Да.
Е, отиваме ли в учебната институция? - Мисля, че можеш и сам.
Благодаря.
Както растат бавно, така изведнъж порастват.
Ще се справи, нали? - Добре сте го подготвили.
Благодаря.
Но вече няма да погледна пакетирано желе.
Привет. - Привет. Ето зърната.
Добре. Искаш ли да говорим за нещо?
Как мина? - Добре.
Чудесно, благодаря, че ме замести. Гордея се с теб.
Управителката дойде, ако искаш да я видиш.
Видях, няма да я притеснявам. И с теб ми е забавно.
Бой с дискове? - Бой с дискове!
На ти сега!
Превод на субтитрите: Северина Цанкова