Når et væsen tænker over klodens størrelse,
mindes det ofte om dets egen insektlignende størrelse.
Disse reflektionsøjeblikke kan nogle gange medføre
en følelse af hjælpeløshed.
Men med usikkerheden følger også følelsen af storslåede muligheder.
Kloden indeholder så mange muligheder, at det ofte sker,
at væsener undervurderer potentialet...
...og overser, at når én mulighed er langt væk,
kan en anden være meget tættere på, end man tror.
Her er vores planet Den hælder lidt
I kredsløb om en stjerne
Vi finder måder at give livet mening
De kan virke bizarre
Vi ved blot, at vi findes
Men det varer ikke længe Så det hjælper at tage fodrør på
Glæde og sorg, mod og frygt
Nysgerrighed og vrede På en planet fuld af farer
Og det bliver kun mærkeligere Fremover
BASERET PÅ NATHAN W. PYLES BOGSERIE
TUMLESKRUBBER
Hvad er...
Jeg plejer ikke at stå op så tidligt.
Heller ikke jeg. Det var den eneste ledige tid til at vaske rør.
Man kan bare ikke være For Forsigtig Nu
På en klippe langs med vejen
Men hvis du vil have et måltid Af højere standard
Mens du bekymrer dig over Hvad der sker nedenunder
Så må du af sted
Af sted til Forsigtig Nu Du må af sted til Forsigtig Nu
Al mad er en nydelse Når man står på kanten
- Hos Forsigtig Nu - Fald nu ikke ned
Tænk, at de stadig spiller den reklame.
Den må være 20 omdrejninger gammel.
Findes det sted i virkeligheden?
Ja. Det ligger faretruende på kanten af en klippe.
Jeg har hørt, det er ved at brække af og styrte ned i tomrummet.
Åh nej.
Men det har de sagt i evigheder. Du har aldrig været der?
Nej. Jeg er lige flyttet hertil for at bo sammen med en af mine søskende.
De venter deres første afkom.
Hvor sødt.
Hvis du kender gode steder,
som ikke ligger på kanten af en farlig klippe,
vil jeg meget gerne høre om dem.
Så farligt er det ikke.
Jeg var der for et par uger siden
til en sidste-dag-som-singlevæsen-fejring.
- Nå. - Det var ikke min fejring.
Nej, jeg er stadig singlevæsen.
Uh, det væsen har fat i noget.
Jep. Varme fodstofrør direkte fra tumlevarmeren.
Åh nej! Det er min.
Bliv der. Den ordner jeg.
Det beklager jeg. Jeg føler, det er min skyld.
Hold da op. Det er lige meget.
Jeg kan løbe ud og købe dig en ny kop et sted.
Ligger det der klippested i nærheden?
Ja, bestemt.
Okay. Så kan jeg smutte derhen og hente det.
- Eller... - Eller?
Eller har du lyst til at sidde der
og drikke sitrevæske sammen med vilje?
Ja.
Den falder ikke ned i tomrummet i dag, vel?
Jeg tvivler.
Hvis I har nogen idéer til denne omdrejnings tagforlystelse,
så sig frem nu, eller ti for evigt.
Hver omdrejning foreslår jeg noget med et formål og en funktion.
Og hver omdrejning
vælger du en forlystelse uden et formål og en funktion.
Det er, fordi jeg vælger at følge min intuition.
Velkommen til Forsigtig Nu. Vil I sidde eller glide?
Glide?
Skal jeg bede nogen om at hente jer noget sitrevæske?
- Ja tak. - Det ville være dejligt.
Øjeblik.
Her er rart. Når man er her, føles det ikke,
som om man kan dø hvert øjeblik.
Du har ikke smagt næringen her endnu.
- Hvor i Væsen... - Kender du dobbeltskyggedag?
Undskyld. Fortsæt.
Jeg tænkte bare på, om du kender dobbeltskyggedag.
Den nærmer sig.
Er det formørkelsen? Min søskende har nævnt den.
Det ville være sjovt, hvis deres afkom fremkom den dag.
Det ville det.
Jeg tror på, at vores klode og vores livscyklus er forbundet
fra det øjeblik, vi fremkommer.
Og dobbeltskygge er en dejlig dag.
Men ugerne op til kan være lidt ubehagelige.
Jaså?
I den grad. Væsener kan være helt fra den.
Man siger, at man ikke skal tage vigtige beslutninger i de uger,
fordi man måske ikke tænker klart.
Jeg besluttede at invitere dig på sitrevæske, og det virkede.
Se udsigten.
Vi skal have en forlystelse, der får folk til at sætte pris på det storslåede
lige foran dem.
Hvad med nogle gode borde og stole?
Dødssygt. Og det fungerer ikke i regnvejr.
Væsener kan sidde indenfor, når det regner.
Den her forlystelse skal kunne nydes hele omdrejningen rundt.
- Vi kan slå et telt op. - Så kan man ikke se himlen!
Lad os tænke større og dristigere som en svævebane spændt ud over tomrummet.
Væsener elsker at dingle på liner.
Jeg går ind og ser til mine kunder.
En trapez kunne være sjovt.
Det er også en af mine yndlingsforegivere.
Jeg har hørt, at de ikke er så venlige til daglig.
Men jeg synes alligevel, de er meget talentfulde.
Måske kunne vi se deres nyeste levende billede sammen?
Du er meget nem at konversere med, men jeg vil ikke snyde dig.
Jeg er ikke parat til en romance.
Åh. Det er i orden. Jeg var heller ikke ude efter noget seriøst.
Jeg tror ikke, det er en god idé, nu hvor dobbeltskyggedag nærmer sig.
Jeg vil ikke sende et signal til kloden, om at jeg er klar til forandringer.
- Undskyld. - Du behøver ikke at undskylde.
Frem for at forholde dig til dine følelser undgår du dem,
mens du giver månernes bevægelser skylden.
- Jeg forstår. - Jeg burde nok gå.
Skal jeg ikke lægge noget valuta for sitrevæsken?
Det behøver du ikke, men jeg har højere tanker om dig, hvis du gør det.
Så er det nok bedre, at jeg lader være.
- Hej! - Åh!
Jeg er ked af, at din blodpumpe er knust.
Du går vist med følelserne udenpå?
Gør... Gør jeg?
- Jeg hørte, at du lige er flyttet hertil. - Hvor hørte du det?
Og som jeg ser det, er det ene væsens død det andet væsens brød.
I dette tilfælde er du det uheldige væsen.
Og jeg er det heldige væsen.
Har du brug for et job? Vi kunne godt bruge lidt hjælp.
Det ved jeg ikke.
Jeg har hørt, at stedet her snart falder ned i tomrummet.
Måske. Men som man siger:
"Når en dør lukkes, åbnes en anden.
Og du ved ikke, om du falder ned i hullet,
før du går gennem den."
Det ordsprog har jeg aldrig hørt før. Men jeg har brug for et job.
- Ja? - Og jeg vil gerne møde nye væsener.
Men jeg har aldrig arbejdet i en restaurant før.
Dine forhandlingsevner kan blive bedre,
men jeg tror, du passer perfekt til jobbet.
Lad os hilse på resten af personalet.
Her er de.
Har du ansat det væsen?
Ikke endnu, men vi har brug for en med det samme.
Forleden vikarierede du for halvdelen af tjenerne.
Du gjorde det flot, men du satte også ild til et bord.
Der er masser at lave... Det er der altid.
Men hvem er det der?
En god knægt. Sandsynligvis.
Jeg er faktisk 22 omdrejninger.
Jeg dimitterede med klap på skulderen og det hele.
En storartet knægt. Han er lige flyttet hertil og er sikkert god til alt muligt.
Minder det dig om andre tapre væsener, du kendte for ti omdrejninger siden?
Vi kan godt bruge nogle friske øjne heromkring.
De kan sikkert tilføje det gamle sted lidt spænding.
Du får lov at prøve at se, om du kan klare det.
Hvad er din stærkeste evne?
At lære nye ting.
Se, de lærer hele tiden. Giv dem en rundvisning.
Jeg går op på taget og tænker over den nye forlystelse.
Hvis I har nogen idéer, er jeg lutter øren.
Hver omdrejning afslører de en ny tagforlystelse
både for at tiltrække nye kunder og for at underholde stamkunderne.
For det meste er de dårligt udtænkt og svære at bruge.
Hvad var det sidste omdrejning?
De omskabte en gammel telefonboks til en lillebitte natklub.
- Det lyder sjovt. - Tre kunder sad fast inde i den.
- Puha. - Men så blev to af dem forelskede.
- Men så døde den tredje. - Åh.
I en helt anden sammenhæng. Nå, denne vej.
Det her er vores tålmodighedspult.
Vi omtaler alle grupper som "trupper,"
så de føler sig særlige.
Hvis der er ventetid, får de sådan en.
Den summer, når deres bord er klar. Og den lindrer også spændingshovedpine.
Her har vi vores milde gift.
Vores giftskænkere passer på flaskerne,
blander væskerne og siger til kunderne, når de skal holde inde.
Jeg er mere en giftsommelier.
Baren er også området,
hvor singlevæsener kan forsøge at komme i kontakt med hinanden
i håbet om fremtidig mundskubberi eller hjemlig stabilitet.
Det er sjovt at overvære, uanset om det lykkes eller ej,
men især når det ikke lykkes.
Vi har også en brusevæskepistol.
Prøv den. Men ret den væk fra os,
måske der...
Åh, lad os... Lad os gå ud i køkkenet.
Der er meget at se.
Ja, køkkenet. Den bankende blodpumpe i enhver restaurant.
Så du kan finde rundt i et køkken?
Naturligvis. Her er næringsbeholderen.
- Det er tallerkenrenseren. - Det må være en moderne udgave.
- Den er fra før min tid. - Og det her må være sydeskaberen.
Det er varmeblæseren. Lad os begynde forfra.
Næring skal på tallerkener, tallerkener skal på bakker, bakker skal på lemmer.
Vi bruger stablesystemet. Stable. Stable. Stable. Her er fotoautomaten.
Vi tager ikke lure derinde, selv om det er fristende.
Der er optaget.
Du kan godt skrive kundernes bestilling ned,
men det er mere spændende for dem, hvis du husker den i hovedet.
Kender du det, når man ser en bestilling på vej,
og så er den til en anden?
Det undgår vi med faste ruter og bakkekupler.
- Der er gamle ting på væggene. - Det har jeg set i mange restauranter.
Hvordan kan det være...
Fordi nostalgi får maden til at smage bedre.
Vil du med på rundturen?
Mange tak. Meget gerne.
Næste stop er mit hus.
FORSIGTIG NU
Har nogen fortalt dig,
at restauranten er langsomt på vej ned ad klippen?
Måske.
Vi har fået det vurderet. Eller kommunen har.
Ja, da jeg overtog den, tænkte jeg: "Du milde, det ender ikke godt."
Men det er mange omdrejninger siden. Vores kunder går ikke længere med redningsvest.
Man må godt, hvis man vil. Der er masser i lagerrummet.
Jeg har insisteret på, at kommunen sender de bedste bygningsingeniører
for at give os grønt lys med få måneders mellemrum.
Den seneste kom i går og har målt en masse op
i timevis med bekymret mine, som de jo gør.
Måske vil det berolige dig at tale med dem.
Værsgo. Den er til dig.
Tak. Den passer perfekt. Og med håndhuller.
Undskyld, jeg ville ikke forstyrre dig i arbejdet.
Jeg ville bare præsentere dig for dette nysgerrige væsen,
som har nogle sikkerhedsspørgsmål, jeg ikke kan svare på.
Jeg tror ikke, jeg har gode nyheder på sikkerhedsområdet.
I burde være bekymrede over sikkerheden her.
Det er vi skam også. Men advarslen er altid den samme.
Det er efterhånden beroligende. Restauranten falder måske ned.
Beklager, den kommer til at styrte.
- Hvad? - Ja, om 20 omdrejninger.
Det giver os i det mindste tid, til...
Nej, nej. Det er meget mere sandsynligt, at den falder på dobbeltskyggedag,
fordi månerne styrer tidevandet,
hvilket påvirker de tektoniske plader og alt det der.
Denne dobbeltskyggedag? Denne omdrejning?
Mmm. Ved du, om køkkenet stadig har travlt med frokostgæster?
Jeg ville gerne have mig en tredobbelt skål stivelse.
Hvordan kan du tænke på det nu? Vi forsvinder alle i tomrummet.
Der er intet at være bekymret over.
Jeg har en plan til at forstærke fundamentet, der fungerer bedre
end det her tape og spyt, I har gang i nu.
Det var ikke meningen, at det her møde skulle øge din bekymring.
Jeg ved ikke, om jeg kan arbejde her.
Jeg er for bekymret for at forsvinde.
Og jeg tror heller ikke, du vil have mig her.
Nu da du ikke længere vil arbejde her, vil jeg gerne beholde dig.
Interessant. Der er mange fordele ved at spille kostbar.
Det er der.
Er du ikke bange?
Jeg ved godt, du har gjort det længe, men hvorfor bliver du?
Det er en sjov historie.
Jeg flyttede hertil, da jeg var på din alder med en gruppe meteorologistuderende
for at finde ud af, hvad tågen i tomrummet var.
Det gik ikke efter planen.
- Er du den eneste overlevende? - Hvad? Nej.
Jaså. Hvis du er uddannet meteorolog...
Hvorfor arbejder jeg så her?
Det viste sig, at jeg var håbløs til meteorologi.
Det var meget mere gætværk, end jeg regnede med.
Men jeg er god til andre ting, og jeg kan virkelig godt lide det.
Jeg elsker det her sted.
Jeg formoder, at du fandt ud af, hvad der er under tågen?
Nej, ingen aner, hvor langt ned den strækker sig, eller hvad der er på bunden.
Måske er det væske, måske er det jord, måske er det drømme.
Pointen er, at det her er et rart sted at arbejde.
Og udsigten fås ikke bedre. Skal vi gå op på taget?
Har vi fundet en forlystelse?
Ikke endnu. Og vi er ved at løbe tør for tid.
- Vi skal lægge os fast på en i aften. - Hvorfor?
Jeg arbejder altid bedst under pres.
Har du fået styr på det, knægt?
Jeg tror, jeg har lært noget, men der er vist mere at få styr på.
De aner intet om at drive restaurant,
men de er rare at være sammen med.
Taknemmelighed.
Hvis du kan finde på en forlystelse, får du lønforhøjelse.
Seriøst? Hvad, hvis jeg finder på en?
Jeg ser til mine kunder igen.
Vi ses.
Jeg kan ikke undgå at bemærke, at du bliver ved med at se på stamkunden.
Er det for tydeligt?
Jeg tror ikke, de har bemærket det. Hvorfor taler du ikke med dem?
Det går vist ikke.
Hvorfor ikke? Det er bare et væsen.
Jeg er ikke så god til at åbne mig over for andre væsener.
Måske kan I tale om det?
- Måske har I det til fælles. - Nej, nej. Taknemmelighed.
Hvad er det værste, der kan ske?
I ugerne op til dobbeltskyggedag
er alt muligt.
- Passer det virkelig? - Engang mente jeg det ikke, men lige nu
virker det som en undskyldning, der er brugbar.
Det er sjovt at tage chancer.
Hvis det ikke er løgn, burde du så ikke
risikere at falde i tomrummet og arbejde her?
Den slags beslutninger kan jeg da ikke tage i ugerne
op til dobbeltskyggedag.
Hør her. Hvis jeg tager jobbet, går du så derover?
Hvad med at mødes på halvvejen?
Vil du aflevere den til dem?
Undskyld. Der sidder noget restsnask i mine mundsten.
Du behøver ikke at undskylde for god mundhygiejne,
om end jeg ikke har noget behov for at høre om det.
Jeg tager din valuta, når det passer dig.
Jeg tror, det er, hvad jeg skal sige. Jeg har aldrig prøvet det her før.
Taknemmelighed.
Undskyld, jeg ikke svarede i går.
Jeg er virkelig dårlig til det her.
Jeg ville bare sige, at jeg ikke ikke kan lide dig.
Bestyreren.
Se, det var nemt nok.
Ja, du har ret.
Jeg synes, det er vigtigt ikke at gøre store bjerge
ud af små bakker med kravlende insekter.
I klodens store billede er vi bittesmå prikker.
Når vi ser os selv sådan,
kan vi lettere sætte pris på vores egne oplevelser,
og hvor magisk kloden virkelig er.
Du milde.
Jeg ved, hvad omdrejningsforlystelsen skal være.
En lillebitte skøjtebane?
Nej, noget mere meningsfuldt.
Mere end en skøjtebane?
SITREVÆSKE!!
GRUPPERULLEMASKINE
Det er mig en ære at præsentere vores spritnye forlystelse.
Et teleskop.
Og det er rettet mod vores to måner, Lorb og Rorb,
og det er klar til dobbeltskyggedag.
Sådan et havde jeg, da jeg var ung.
Det er nok min yndlingsforlystelse.
Det hele var deres idé.
Ind imellem skal vi blot se godt på den enorme klode rundt om os
for at indse, hvad der hele tiden har været lige foran øjenhullerne.
Og så kan man også bruge det til at finde skatte.
Okay.
Jeg må indrømme, at det var en god idé at hyre dem,
selv om de er en forfærdelig tjener.
Jeg er imponeret over, at du kunne se deres potentiale.
Alle væsener har deres styrker.
Måske er de mere kreative, men du er en god bestyrer.
Taknemmelighed. Du er en meget excentrisk ejer.
Taknemmelighed. Og jeg kan blive endnu mere mærkelig.
Det behøver du ikke at vise mig.
Tak, fordi du blev hængende.
Tak, fordi du overtalte mig.
Jo mere jeg tænker over det, jo mere rædselsslagen er jeg
for at styrte ned i kløften.
Hvis vi styrter, gør vi det i godt selskab.
Tekster af: Simon Boertmann Brüel