Kaua aega tagasi otsustasid olendid, et lojused võiks olla sõbrad.
Tahan selle kõvajalgse jooksulojusega sõbruneda,
et saaksin ta kiirust kasutada ja tukka harjata.
Istu ta peale.
Aga ta võib mind lüüa.
See on kiiruse hind.
Hüva. Rahulikult.
Rahu, uus sõber.
Peagi saab sinust peamine transpordivahend.
Mõned lojused olid julmad. - Tervitus, suur võbelev lojus.
Kas tahaksid koos elada?
Siis valisime väiksemad.
Tervitus, pisike võbelev lojus.
Kas tahaksid koos elada?
Parem.
Osad lojused olid liiga okkalised. Näiteks ai-kerad.
Oleks pidanud seda ootama.
Või liiga haisvad, nagu pepupommitajad.
Sa vasak kera, kõrvetab.
Mõned aga olid ideaalsed.
Näiteks võbelevad ja moraalsed lojused
ning prügihabemed ja aeglased kuplid.
Nüüd ütlevad paljud olendid, et lojused on me parimad sõbrad.
Aga kas nad armastavad meid või hoopis me maiusi?
Lakkusid mind suust.
Tänu.
Siin on meie ilmakera See on kergelt kaldu
See tiirleb ümber tähe
Leiame viise, et elule mõtet anda
Mõni neist tundub imelik
Teame vaid, et oleme olemas
See ei kesta kaua Nii et tõmbame jalavarjud jalga
Rõõm ja kurbus, vaprus ja hirm
Uudishimu ja viha Ohte täis planeedil
Ja edaspidi veidramaks vaid kisub
NATHAN W PYLE'I RAAMATUSARJA AINETEL
ETTEVAATUST
Kas nad armastavad meid või hoopis meie maiusi?
Vahel arvan, et lihtsam on olla lojus. Siis ei pea kartma, kas meeldin teistele.
Usun, et mõni lojus ainult sellest mõtlebki.
Siis pääsu pole. Igatahes hirmutavad mind lojused.
Arenemiseks pead tegema asju, mis sind hirmutavad.
Vaatan, kuidas mu suukivid välja kukuvad? - Mõtlesin pigem lojuse võtmist.
Ei mingit pettust, lojusest toakaaslane mõjub hästi.
Saad kellestki hoolida.
Hoolin taimedest ja nad ei hammusta. Välja arvatud üks neist.
Kellestki, kes su olemasolust teab.
Jään pigem oma suukividest ilma. Võbelevad lojused ajavad pisara silma.
Rõõmust? - Valust ja rähmast.
Olen sinu pärast mures. Oled alati nii… Kuidas viisakalt öelda?
Üksik. Lojus armastaks sind.
Tahan, et olend armastaks mind. Tõelist mind.
Mitte olendit, kes maiusi annab.
Beebisammud, mu õve. Beebisammud.
Tervitus. Sinu tavaline. - Tänu. Seebileht. See ei peaks…
Ei. See pole õige. Tellid alati sama kehakinnitust.
Mähitud möga ilma seebilehtedeta ja nuturõngastega.
Sul on õigus.
Sul on selles õigus. - Toon seebita roa.
Kuniks ootad, ole lahke. Kasvatan ise käharakerasid.
Need on käharakerahooajal eriti käharad ja mahlased.
Need on mu lemmikud.
Mu eluandjad lõikasid need viiludeks ja kastsime neid kakaotahvlisse.
Ma tean, et see kõlab nagu veider kooslus.
Ei. Kõlab imeliselt. Tahaksin seda proovida.
Äkki täna õhtul. Mul on üle pika aja vaba õhtu.
Palju õnne?
Ma olen taevauluja!
Hei. - Kuula, kuidas taeva peale ulun!
Hei.
Hei, hammustasid mind.
Mu armas uba, pean tööd tegema. Olulist tööd.
Kas võime hiljem mängida?
Kui sa ei luba mul lojus olla, siis pead laskma mul ta võtta.
Ei. Ei pea. Oleme praegu kahekesi.
Aga millal siis? Olen nii palju tiire elanud.
Peagi. - Ütlesid seda, kui olin nii vana.
Ja ütlesid seda, kui olin nii vana
ja nii vana.
Mäletan vaid ähmaseid kujusid ja helisid, aga ilmselt ütlesid seda ka siis.
Tulen vaevu meie kahega toime.
Ent ühel päeval ei vali sina lojust, vaid lojus valib sinu.
Lubad?
Kas kaherattaline jalakeerutaja sõidab alla kiiremini?
Arvan küll. Aga olen kuuene. Ütle sa mulle.
Mul tuli hea mõte, mida teha võiksid.
Süvamerre sukelduda?
Isegi parem mõte.
Vii prügi välja.
Prügi!
Käid siin iga päev ja jõllitad kena juhatajat.
Lõpuks andis ta sulle võimaluse ta välja kutsuda, aga tardusid.
Nagu aju pärast külma jooki.
Sa julm parem kera. Suudan vaevu ta lähedal mõelda.
Ta on esimene olend, kes minus sisevõbinat tekitab.
Nii hoolitsev ja pühendunud.
Ja joonistused ta jäsemetel on nii sümboolsed. Vist.
Ära muretse. Ükspäev valib sind mõni olend. Ma luban.
Või mitte. Sellest poleks ka midagi.
Ole lahke. Mähitud möga ilma seebileheta. Vabandust segaduse pärast.
Ei. Pole vaja vabandada.
Vabandust sinu vabanduse pärast.
Naudi oma möga.
Halb uudis. Kaks kelnerolendit ja peakokk jäid haigeks.
Nad ravivad end sama muusikat kuulates.
Kas nad ütlesid, et on haiged, et saaks kontserdile minna?
Ma ei tea, aga pead õhtusesse vahetusse jääma.
Mida? Panin mitu nädalat tagasi tänase vaba õhtu paika.
Ei mäletagi, millal mul see viimati oli.
Ma tean. Sinu kogemus ja pühendumine me restoranile
on meile väga oluline.
Ja sind jumaldav paar tähistab aastapäeva.
Mu võbeleval lojusel on astma
ja mul pole lojusehoidjat, kes talle kopsumahla annaks.
Ma ei taha restorani hüljata, ent mul pole valikut.
Mina võin aidata.
Mõistan, et ma ei osalenud vestluses, kuid kuulsin, et vajad abi.
Ma kasutan olendi inhalaatorit. Võin aidata.
Näed siis. Vinge. Sellega on korras.
Ei, sa ei saa seda teha.
Tänu, kuid sa ei pea minu võbeleva lojuse eest hoolitsema.
Väga hea, sest sul on allergia.
Selline, eks?
Lisaks kardad sa lojuseid.
Nojah, see töötab samamoodi.
Vaata aga. Kopsumahla ekspert.
Lahendasime rekordilise ajaga kaks probleemi.
Sa ei tea, kus mu korter asubki.
Ta leiab selle.
Oled kindel?
Jah. Vasak keragi teab, et mulle meeldivad kõik lojused.
Olen täielik lojuseolend.
Võid usaldada…
Kas valid minu?
See on vist juhataja kodu.
Ma suudan seda. Oot, kuidas ma seda teen?
Paned selle ettevaatlikult näole,
vajutad kaks korda ja olemas. Nii kasutatakse lojuseinhalaatorit.
Tänan vaatamast. Ärge unustage hinnangunuppu vajutada.
Nüüd aga räägime suukivilögast.
Suukivilöga.
See on magus, piparmündine ja maitseb nagu toit.
Ent ärge seda sööge, kuigi see pole midagi hullu. Ma arvan.
Kas pole hullu? Palju sa sõid?
Hei. - Kuidas läheb?
See koht on nii korras.
Hüva. Olen valmis.
Mul on lahjat mürki ja kakaotahvel, mille saan talle anda.
Nüüd pead astmahaiget lojust elus hoidma, kuni ta saabub.
Ära tuleta meelde.
Tegelikult tuleta. Jah, tuleta tihedalt meelde.
Tervitus, võbelev lojus.
Vaata meid.
Õhk on sulle veidi toksiline
ja sa oled mulle veidi toksiline,
aga võime ikka sõbrad olla.
Tainaviile ja nisutorusid on vähe ning need on üleküpsenud.
Eile olid need toored.
Need muutuvad 20 minutiga kivikõvast pudruks.
Teisel laual on maakauna allergia. Seitsmes laud soovib teravat kollast löga.
Ja see olend saatis teisele lahjat mürki.
Vaatan, mis sellest saab.
Ja üks ja kaks…
Tiirud on toredad…
Semud, kihisev peomürk meie kulul,
tähistamaks teie 50 koos veedetud tiiru.
On alles üllatus. - Oled liiga lahke.
Aga jah, ootasime seda. - Head nautimist.
Peate end tundma siin nagu pereliikmed.
Iga olend väärib seda. Pean nüüd…
Tellisime magustoitu. - Nagu mesinädalatel.
Täpselt sama. - Mitte päris.
Jah. See on juba ammu väljaheide.
Väga kena. Kontrollin üle.
Nii kaunis.
Pole seda sellest ajast söönud. - Eriline.
Soovime seda juba näha. - Vabandage.
Nagu mesinädalatel. - Nagu olnuks see eile.
Aga polnud. - Teadagi.
Tiirud on toredad
Kui need meeldivad, on tore
Kui ei meeldi, siis on kahju
Palun, ma tean, et meil on kiire, aga teen nii, et kõik oleks, nagu loodate.
Kes ma oleksin, kui hakkama ei saaks?
See oleks kena. - Sa pingutad üle.
Vajad puhkust.
Kuigi võtaksime veel tainaviile, kui aega saad.
Lojus on mind valinud!
Jah. Tule prügikastist välja, enne kui naaber näeb.
Ei, vaata.
Lase lahti.
Ma kõditan ta selga, et sõprust näidata.
Ei. See lojus ei vasta võbeluse, vaid haavadega.
Pean nüüd tööd edasi tegema.
Aga tahan, et ta meiega toas elab.
See lojus ei kõlba tuppa.
Ta on õuelojus, kes peab meile võõraks jääma. Eks ole?
Ma ei lepi sellega ja olen pahane, kuni rohkem konteksti annad.
Mõnd lojust saame toas armastada,
näiteks moraalseid ja võbelevaid lojuseid.
Ent see on hallikarva sõrmebandiit, keda võib vaid kaugelt armastada.
Ei. Iga lojus saab olla toakaaslane.
Kahjuks mitte. Paljude lojuste jaoks on õu nende kodu.
Kes otsustab, milliseid lojuseid tuppa lastakse?
Seda tegid olendid sadu või tuhandeid tiire tagasi.
Nad nägid urisevaid lojuseid
ja muutsid need moraalseteks olenditeks.
Kas saame seda sõrmebandiidiga teha? - Ei saa. Ja saime just uue mööbli.
Kuidas nad seda tegid?
Muutsid uriseva lojuse toakaaslaseks.
Ilmselt andsid neile kehakinnitust ja lasid neil sugulastega paarituda.
Mitme põlve vältel nende aju mandus ja nad hakkasid meid armastama.
Ma ei tahtnud sellist konteksti teada.
Ma tean. Nõnda kontekstiga ongi.
See muudab halva heaks ja hea halvaks.
Lähme nüüd tuppa.
Aga tahan teda, sest tal on sõrmed.
Ta oleks nagu urisev õve.
Mu armas uba.
Me ei saa hallikarva sõrmebandiiti võtta.
Aga tead mis? Hangime sulle korraliku lojusest toakaaslase.
Põnev, eks?
Ei, tahan vaid teda.
Ma olen hallikarva sõrmebandiit. Ma armastan prügi!
Palun tule välja.
Mul on maiusi, lelusid ja värsket nahka.
Mul on vääringut. Ütle, mida tahad, ja teen selle ära.
Aita mul aidata sul toakaaslast aidata.
Kõik võidavad.
Hei.
Niisiis, ma ei tea, kuidas seda öelda.
Las ma arvan. Võbelev lojus puges peitu ja vajab paari minuti jooksul kopsumahla
ning vajad abi, sest oled juhatajast nii sisse võetud,
et su aju ei tööta hästi.
Veidralt üksikasjalik. Aga just nimelt.
Peagi näeme. - Tänu. Tõeline tänu.
Sa vasak kera.
Kas ootasid, et alla annaksin?
Unusta ära. Ma ei vaja põhjust, ole paigal.
Ole paigal. Jah. Ole paigal.
Ja hinga. Jaa.
Jaa, sa jääd ellu ja…
Mitte praegu.
Laud 22 leidis lehekausist paberiklambri.
Ütlesin, et see toob õnne, aga ta ei uskunud.
Ja sind jumaldav paar on magustoiduks valmis.
See rikub hügieeninõudeid. Ma pole vastu.
Kõik kombes?
Jah, vajan vaid üht hetke.
Võta kaks.
Oh ei.
Tere.
Tere. Kõlad rõõmsalt. Eeldan, et kõik on hästi?
Jah. Kõik on väga hästi.
Ei mingit pettust, mul on rõõm seda kuulda.
Ta kasutas inhalaatorit? - Jah, ühegi probleemita.
Täielik koostöö.
See on muljet avaldav.
Mul läheb mitu katset, et ta paigal püsiks.
Päriselt?
Sa ei kujuta ette, kui tänulik ma olen. Jään sulle tänu võlgu.
Ei jää, aga see on sinu otsus.
Vabandust. Kas mu lojus on veidi punakas?
Mida? Ei.
Ilmselt on asi su masinas.
Ta pole üldse punakas.
Hüva, üritan võimalikult kähku koju jõuda. Ja veel kord tänu.
Pilguta silma, kui sul on võluvõimed.
Paneme selle leekima?
Jah. - Oota.
Vaata, külg on nõgus,
aga fotol on kumer, ja see glasuur…
Ei, kõik on valesti. - Piisavalt sarnane.
Neil on 50. aastapäev.
Pagar on haige.
Vaese olendi kõrvad on vist lukus.
Muusika üürgas.
Anna mulle pagari müts.
Leidsin vaid abikoka mütsi.
Siis peab sellest piisama.
Tegelikult ma ei vaja erilist mütsi.
Lihtsalt tahtsin seda öelda.
LOJUSTE VARJUPAIK
Küllap oled nii elevil, et saad lojusest toakaaslase valida.
Ta on nii kohev.
Liiga võbelev.
See tundub vahva.
Ta liputab võbelemise asemel pepuluud.
Liiga moraalne.
Tema on värvikas ja tal puudub moraalsus.
Pole piisavalt sõrmi.
Hüva.
Need meenutavad sõrmi?
Pole piisavalt prügine.
Ole nüüd. Mida sa siis soovid?
Kus hallikarva sõrmebandiidid on? Nad on nii kõrged.
Neil on palju veidraid sõrmi ja nad laulavad nii…
Kardan, et me ei võta neid. Nad elavad õues.
Siis ühinen nendega.
Ei, armas uba, ettevaatust.
Meil on kaks tundi, et see korda ajada. Või ei räägi ta minuga iial.
Ma ei taha seda öelda, aga teadsin, et nii läheb,
ja seetõttu üritasingi sind takistada.
See on pettus. Ütled seda rõõmuga.
See on tõsi.
Peaksid talle helistama ja ausalt juhtunust rääkima.
Liiga hilja. Olen teda liiga palju petnud.
Võtame asja tõsiselt ja eemaldame lojuselt lahja mürgi pleki.
Mis… Kuidas sa seda…
See oli ohtlik. Väga ohtlik.
Püsi nüüd siin ja parane.
Kui siit toast lahkud, ei võta me ühtegi lojust. Selge?
Siin on hunnik prügi.
Kas mineraalipuru ja kihisevat vett on?
Ainult suure märja kristalle ja mullivett.
Ära… Mis…
Mis siis, kui valame valget lahjat mürki punasele valgele mürgile,
et tekiks tasakaal?
Mida?
Kalluta pann leegi kohale ja voilà.
Sa tulidki. Valid minu. Ole lahke.
Oota. Ei, mul on ka teisi snäkke. Oota.
Kuidas see plekk suuremaks läks?
Annan alla. Pean uuesti kolima. Ma ei taha kolida.
Äkki hakkan end maskeerima. Kannan aksessuaari või kübarat.
Mu pea on kübaraks liiga väike.
Õve, võta end kokku.
Ma ei suuda.
Kõik ei lähe alati plaanitult. Iga olend teab seda.
Kui see olend sulle meeldib, pead temaga aus olema.
Partnerlus ei saa pettusega alata.
Partnerlus? Ta ei taha mu partner olla,
kui saab teada, et ajasin ta lojusele lahjat mürki peale.
Ta palub mul lahkuda, ei luba restorani
ja pean paremas asutuses head judinatekitajat jooma.
Üritad võita juhataja südant,
nagu olend meelitab maiusega lojust. Seda ei saa sundida.
Pead sina ise olema, muidu sa ei tea, kas see on päris.
Tule siia. Sedasi. See on päris.
Hüva. Hästi, jah, aitab.
Sul on õigus. Küllap on õvel alati õigus.
Hei, lase lahti. See kakaotahvel pole sulle.
Võta see ära. Ta ei hooli omanikuõigustest.
Pole ilus näpata ja sul hakkab sellest paha.
MAGUS TAHVEL LOJUSTELE OHUTU
(JUHUKS KUI SEE NÄPATAKSE)
Nojah. - Hüva.
Võiksime võbelevat lojust vähemalt pesta.
Sa vasak kera.
Pidulik leek.
Ma tean. Vabandust.
Vabandust? - Mis lahti?
Tort hilines ja pole täiuslik. Glasuur tilkus ja oli ebaühtlane…
See on tuli, kallis.
Kuidas sa teadsid? - Mida?
Meie mesinädalatel… - Kõik räägivad,
mida õnneks tegema peab. - Tee seda ja teist… Hüva.
Läksime pisikesele saarele… - See polnud pisike.
…erinevate taimedega… - Kõrgete ootustega.
…ja seal sadas.
Kallas nagu oavarrest.
Täpselt nagu nendest vihmutitest.
Tead, mis meid nii kaua koos hoidnud on? - Teil oli varuplaan?
Me lõpetasime kartmise. - Teiste ootuste pärast.
Kõik ei pea olema täiuslik. - Täiuslikul hetkel on lihtne armastada.
See ei tähenda midagi… - Midagi ikka.
Ent vihmas armastuse leidmine…
Vihmutite all. - Kaoses.
Täielikus kaoses.
Kui sa ei püüa kedagi teist õnnelikus teha…
Vaid nii tead, et armastus on päris.
See on kaunis.
Siiski võiks veidi koristada.
Ja tahaksime tainaviile, kui aega saad.
Tubli töö täna. Aitasid meid hädas, nagu alati.
Puhka ülejäänud õhtu.
Mu vahetus lõpeb kümne minuti pärast. - Võta heaks.
Ta valis naabri, mitte minu. Ta ei hakka iial mu…
Toakaaslane!
Sulle meeldib kakaotahvel? Mul on seda. Oota, ma tulen.
Mul on kakaotahvlit! Hakkad mu toakaaslaseks? Kas tahad olla…
Hei, ettevaatust, naaber.
See on metsik lojus. Talle ei maitse see.
Ei, ta on mu uus toanaaber. Vaata. Ta on ilus. Vaata.
Las ma proovin. Tõesti on.
Nad kõik on. - Kõik?
Tal on perekond. - Oled üllatunud?
Ma tahtsin hallikarva sõrmebandiiti oma toakaaslaseks,
aga tal on juba oma pisikesed toakaaslased.
Siin sa oled. Oled suures plindris, pisike olend.
Ma tean nüüd, et sõrmebandiit ei saa minu toakaaslane olla,
aga olen õues tema parim sõber.
Jaa, sul on õigus.
See on armas, et sa ei sunni talle midagi loomuvastast peale.
Me kõik väärime seda, eks?
Ma ei tea. Olen kuuene ja nii palju uut konteksti on mulle liig.
Mul on lojusest toakaaslane, kellega võiksid tutvuda,
ja sa võid aidata talle kopsumahla anda.
Oot, mis mahla?
Mida ma teen? - Tervitus.
Tähendab, tervitus sullegi.
Ma pean midagi ütlema, enne kui oma võbelevat lojust näed.
Ma tean, ta on roosa. Vabandust.
Aga… hüva, aus, ausalt, olen mina ise.
Tõin veidi lahjat mürki, mida saaksid õhtul nautida.
Siin ajasin seda su lojusele peale.
Ablas hallikarva sõrmebandiit sisenes sinu koju
ja pistis nahka kakaotahvli, mille sulle tõin.
Siis lahjendasin sinu lojuse värvi vannis
ja kaalusin Burgist põgenemist või kübara kandmist.
See oli täielik kaos.
Kaos.
Täiega. Jah.
Vahel leidub kaoses palju head.
Ta näeb välja rabav ja imelik.
Veider kombinatsioon.
Aga oled selles osav.
Ma ei tule lojustega toime. Ma tahtsin vaid sulle meeldida.
Aga andsid talle kopsumahla? - Jah.
Kas ta on elus? - Kindla peale.
Siis olen tänulik.
Tahtsin väga vaba õhtut, aga kui oleksin selle saanud,
poleks mind kodus imekaunis roosa lojus oodanud.
Ma poleks serveerinud aastapäeva tähistanud paarile leekivat torti.
Ma ei räägiks siin praegu sinuga.
Vahest juhtub kõik põhjusega.
Lisaks ummistasin su tualeti.
Kas lojused päriselt armastavad meid?
Tean, et füüsiliselt on lojuse või olendi armastamine
kõigest kemikaalid ja ihujuhtmed.
Usun, et armastavad.
Me ei tea, kas nad tunnevad sama, kuid see on kindlasti armastus.
Nad armastavad meid rohkem, kui maiusi saavad. Me ei saa seda pahaks panna.
Paljud olendid armastavad rohkem sarnastel põhjustel.
Oleme kõik ebatäiuslikud.
Vahest see ongi õppetund.
Võime ka olla ebatäiuslikud ja veidrad,
aga nad armastavad meid ikkagi.
Sestap õpime neilt, kuidas teisi olendeid armastada.
Mõtlesid selle ise välja?
Nägin seda juttu kleepsul eluandja köögis.
Pika jutuga kleeps.
Kas tahad ikka kunagi käharakerasid ja kakaotahvlit sööma minna?
Kunagi?
Jah, hea meelega.
Hei, ma vist ei peaks siin olema,
aga anna teada, kui pean tulema lõpuni koristama.
Hüva, nägemist.
Tõlkinud Vova Kljain