Ось наша куля З маленьким нахилом осі
Що обертається навколо зірки
Ми знаходимо сенс у житті
Хтось – у дуже дивних заняттях
Нам лише відомо, що ми існуємо
Але це довго не триватиме Тож краще взутися
Радість і смуток, відвага та страх
Допитливість і злість На планеті, де повно небезпеки
І звідси все здається Ще дивнішим
ЧУДЕРНАЦЬКА ПЛАНЕТА
ЗА МОТИВАМИ ЦИКЛУ КНИЖОК НАТАНА В. ПАЙЛА
Бозна-коли наш вид вирішив, що в повітрі йому буде спокійно.
Здається, тобі неспокійно.
Це тому, що я не в повітрі.
Тому ми злетіли.
Відчуття пасажирів перших літальних апаратів були двох типів.
Я помру! Я не помру! Ура!
Коли ці апарати стали більші й літали довше,
спектр чуттів розширився.
Може, я ніколи не помру.
Хочеться перекусити.
А ми й далі вдосконалювали політ.
Вибір соків відволікає мене від страху смерті.
Шкода, що я сиджу не біля вікна.
Тепер літальні апарати пливуть у повітрі,
наповнені такими, як ви, істотами, що переживають безліч емоцій,
зокрема нерішучість, заздрість та навіть натхнення.
Цей літальний апарат не розіб'ється,
навіть якщо екстрено шубовсне у воду.
Якщо ви в ряду небезпеки,
мусите допомогти нам розібрати апарат.
Ваша нагорода – більше місця для ніг.
У меню небезпек у кишені крісла перед вами
ви знайдете поради, як не померти.
Якщо їх дотримуватися, політ буде спокійний,
і всі виживуть.
Насолоджуйтеся польотом і статистичною вірогідністю виживання.
СПРАВЖНІ АВІАЛІНІЇ ЗРЕШТОЮ МИ ВАС ДОСТАВИМО
Посуньтеся, будь ласка.
Вибачте.
Тут так тісно!
Завідувач спокою прокотить по салону візок
і кине крихітну перекуску на іграшкові столики.
-Крихітну перекуску? -Така крихітна.
А дасте лагідної отрути?
Так. Якщо доведете, що ви вже достатньо прожили.
ОБЕРТИ НАВКОЛО ЗІРКИ: ДОВЖИНА: ПОВНА
Це я.
Ви летите на музичний фестиваль у Сумнокрай?
Як ви знаєте?
Побачила назву мого улюбленого гурту на ваших кінцівках.
ЧОТИРИ ЧУТТЯ
Ого! Усі на місці.
Ми вчотирнадцяте слухатимемо «Чотири чуття» разом.
У них найсумніші пісні.
Так. Ми слухаємо їх, коли нам сумно,
щоб нам стало ще сумніше. Тоді ми щасливі.
Натисніть оцю кнопку, якщо відчуєте неспокій.
Приємного польоту.
НЕСПОКІЙ
У мене багато причин непокоїтися.
Почніть з найнеприємнішої.
Я голодний.
Численні крихітні перекуски.
Через них я захочу пити.
А ще мені холодно.
Бо на вас дме холодне повітря. Можете зменшити потік.
Я люблю повітря, але не люблю мерзнути.
Я виправдала ваші очікування?
Ще дещо мене турбує.
Мені в очі світить зірка, та я не хочу перехилятися через цього…
Ви – чудовий завідувач спокою на апараті.
Вдячність.
Випиймо.
За чергову успішну подорож на апараті.
Наша робота – суцільні проблеми й винагороди.
-У нас більше проблем, ніж у тебе. -Що?
-Ти найкраще їх заспокоюєш. -Ви це робите не гірше за мене.
Дякуємо. Ти щойно мене заспокоїла.
Така в нас робота.
У всіх нас.
І тебе жодного разу не викликало начальство.
Вас викликає начальство.
ВІДДІЛ КАДРІВ
Вибачте.
Здається, наче я змінюю думку про те, чи писати цією ручкою.
Я не розумію.
Клацання. Це несвідома поведінка.
Уже свідома.
Тому я й перестав.
Поздоровляю.
Ось чому я вас викликав.
За нашими даними, ви чудово справляєтеся з обов'язками.
Ми хочемо вам подякувати, додавши обов'язків.
ПІДВИЩЕННЯ
У вас буде шарфик іншого кольору, який свідчитиме про новий статус.
Тепер ви завідувач завідувачів спокою.
Авжеж, сам шарфик функції не змінить.
А яка функція в шарфика?
Ну, якщо у вас не мерзне шия – ніякої.
Я щодня їжджу на вашому колісному апараті.
Хоч, може, ви мене не впізнали, бо маю шарфик іншого кольору.
Отримали професійне підвищення? На літальному апараті?
Так. Я була завідувачем спокою,
а стала завідувачем завідувачів спокою.
Поздоровляю.
Тепер ви завідуєте цілим апаратом. Як я.
Дасте якісь поради?
Я завжди кажу новеньким операторам колісних апаратів:
«Пам'ятайте: ви також пасажири.
Якщо на колісному шляху горбик, ми всі його відчуємо».
Я наїхав на нього спеціально, щоб це продемонструвати.
Я теж відчув цей горбик.
Наче ми однакові в нашій здатності щось відчувати.
-Так. -Мудро.
Так. Прекрасно.
Сьогодні – один з моїх улюблених днів.
А тепер ще й грає моя улюблена пісня.
Хай її почують усі, байдуже, які в них уподобання.
ЧОТИРИ ЧУТТЯ
Мене наче збив Колісний апарат
Що це? Любов Чи харчове отруєння?
Утрата тебе Це мій найглибший страх
На моєму заспокійливому квадраті Повно крихт
-І він политий сльозами -Сльозами
На ньому крихти й сльози Тому ті крихти геть мокрі
-Через сльози -Сльози
Я їм на плиті для сну
Щоб заспокоїтися Поки тону в сльозах
Дякую, музфестивалю Сумнокраю.
Ми – «Чотири чуття».
Я – Самотня, це – Вразливий,
а на клавішах – Закоханий у Колишню.
А я – Барабан.
Барабан…
Ви – чудова публіка.
Ми заспівали всі пісні, які знали.
Ідіть додому!
ШОУ ТОЧНО ЗАВЕРШИЛОСЯ. ДЯКУЄМО
Нещирі, нещирі.
ОБМАН! МИ ЗАСПІВАЄМО ЩЕ КІЛЬКА
Ви побачили наш обман. Ми знаємо й інші пісні.
МИ ТАК І ЗНАЛИ!
Раз, два, три, плачмо!
Учора нас прийшли послухати чудові істоти.
Неймовірні.
Істоти, я хочу дещо з вами обговорити.
У мене є позитивна й негативна інформація.
Почнемо з негативної.
Ось чому я більше не зможу співати в цьому гурті.
Як ми тепер розуміємо, позитивна інформація містить важливий контекст.
Я впала в кохання.
З моєю колишньою?
Авжеж ні. Партнери по гурту важливіші за сексуальних.
Ми познайомилися ще в юності. І тепер знову зустрілися.
Тож якщо я вийду на сцену я скажу, що я Самотня,
вони відчують, що це – обман.
Радість нового союзу
не дозволяє мені виконувати пісні, в яких я вдаю, що сумна.
Розумію, що ця новина викликає справжній і невдаваний сум.
Ми в гурті сумуватимемо за тобою.
Ми щасливі, що ти щаслива.
До того ж, є плюси. Тепер ми все робитимемо вчасно.
Я була найменш пунктуальна з усіх?
Найменш передбачувана.
І зараз ти така. От, на приклад,
ти оголошуєш, що йдеш з гурту, а сама їси вафлі.
На жаль, я не знаю, як правильно йти.
Сподіватимуся на ваш безперервний успіх і щастя.
Ви завжди будете в моїх думках.
Я не маю валюти, щоб заплатити за сніданок.
У нас вистачить.
Якби й нас вистачало.
НАДМІРНО БАГАТИЙ ФАКТИ ПРО ЗІРОК
«Три чуття»?
Увага. Головна авторка пісень «Чотирьох чуттів»
штовхає ротом невідому істоту.
І це штовханина так тішить,
що авторка пісень пішла, щоб зосередитися виключно на ній.
Реакції фанатів на фестивалі в Сумнокраї передбачувані: сум.
Поділитеся чуттячками?
Це спустошення.
Їхня музика – основа наших стосунків.
Не знаю, як нам жити далі.
-Не знаєш? -А ти знаєш?
Думаю, куля й далі обертатиметься.
Нам сумно, але ми знайдемо новий улюблений гурт.
Знайдемо? Як?
Послухаємо нову музику.
На нас – їхні обличчя.
Хоч ви й заінтриговані тим, що буде далі,
дамо цим істотам особистий простір. Хай самі вирішують.
Ми щось вирішимо?
Що саме ми вирішимо?
Музики, що нас об'єднувала, більше не існує.
Тебе це не тривожить?
Є так багато іншої музики.
Біля дому моїх народьків пройде Фестиваль пересічної музики.
Можемо піти разом і знайти там новий гурт.
Я не хочу нового гурту.
Щось я не розумію.
Тебе бентежить не лише те, що розпався гурт.
Ви відчуваєте неспокій?
Так.
Можна мені заспокійливий квадрат?
Вибачення. Заспокійливі квадрати роздають на початку польоту.
Крихітну перекуску?
Ну добре.
Заспокійливий квадрат для вас.
Вдячність.
Поговорімо там, де менше істот.
Давай їх усім, хто просить.
Я боюся, що вони закінчаться.
Моя мета – роздати всі квадрати на кожному рейсі.
Тоді рівень спокою максимальний.
Вдячність за виправлення.
Тобі спокійно?
-Дуже. -Це значить, що пасажирам неспокійно.
Але ж пасажири можуть натиснути
-кнопку, коли… -Коли вже відчують неспокій.
Наша задача – запобігти, до того, як це станеться.
Вдячність за виправлення.
Довгий переліт.
Привіт. Мені моєї улюбленої лагідної отрути.
Ти вживатимеш свою лагідну отруту тут?
Ми ж зазвичай так робимо.
Зазвичай ми ділимося тут невдоволенням роботою.
А тепер ви нею незадоволені через мене.
Це точно.
Ти все одно нас чуєш.
У такій дистанції нема жодного сенсу.
Згодна.
Ой, ударилася. Вибач, стіл, це я винувата.
Ой! Які гострі виступи.
Трохи посуну оце й сяду тут.
Прекрасно.
Безглуздо розходитися через те, що розпався гурт.
Може, кінець гурту змусив нас замислитися над власними вчинками.
Поживу якийсь час у своїх народьків.
Хоч виперу трубки-чохли для ніг.
Я хочу забрати пам'ятні циліндри для напоїв.
Ти завжди любила циліндри. І як у них плещуться напої.
З одного мало що можна зробити. Погляньте на цих двох.
Вони – ідеальна пара.
Згодна. Так сумно розлучати пару.
У цього особливо пригнічений вигляд.
Ми не можемо змиритися З утратою співробітниці
Ми були друзями Тож хочемо її поздоровити
Чи просто сказати, що раді за неї Хоч потім нам буде сумно
Бо хто ми без неї?
Без неї наш гурт жахливий
Привіт, Чуття. Як успіхи?
Під питанням.
Є хороші новини.
Двісті істот планують щось відсвяткувати,
й оскільки вони фанати «Чотирьох чуттів»,
готові заплатити, щоб ви прилетіли й зіграли для них.
Спочатку ми хочемо спробувати справлятися втрьох, писати нові пісні.
Я думав, ви щойно спробували й зазнали невдачі.
Ми не будемо здаватися
лише тому, що одразу не змогли створити чудову пісню.
Стоп. Це справжнє відчуття гніву й напруження…
Саме про це має бути нова пісня.
Буде весело?
Так. Використай це. Раз, два, три, поїхали.
Ми розвалилися на частини Наче двоколісний ногоїзд
У якого було чотири колеса Та одне відвалилося
Гей, як нова робота?
Я почуваюся спокійно, коли спокійно іншим,
але тепер я джерело неспокою для друзів.
Мм. Не забувайте й себе заспокоювати.
Ви пробували кричати?
Моя робота – запобігти крикам.
Спробуйте. Прямо зараз.
Я не можу змусити себе кричати у вашому апараті.
І ви спробуйте. Давайте.
Не хвилюйтеся. Покричіть для заспокоєння.
-Гаразд. Чудово. -Добре.
Спробуйте.
Упевнений, ви можете краще.
Неприємні емоції!
Бачите? І що думаєте?
Думаю, з мене кращий пасажир, ніж завідувач спокою.
Не будьте до себе вимогливі.
Щоб голосно кричати, треба тренуватися.
Як… у барабаненні!
О, ні Чи всі вже бачать, який я розбитий?
Чи полився мій сум через край?
Чи все хороше давно минуло?
КВИТОК НА ОДНОГО ЧОТИРИ ЧУТТЯ
Чи майбутнє сповнене горя?
Чи моє щастя досягло плато?
Що ж буде завтра?
Чи загубив я увесь вантаж?
Так. Ми готові здатися.
Це хороша новина. Для мене. І для вас, думаю, теж.
Це значить, що «Чуття» знову вирушають у путь.
А де буде концерт?
Дуже, дуже далеко.
Так далеко, що весь ваш гонорар піде на перельоти.
Ми ж це робимо не заради грошей.
Тоді ми всі дуже добре робимо свою роботу.
«Чотири чуття».
Ви мої улюблені творці сумних пісень.
Тепер ми три Чуття. і ми більше не можемо ваш потішити.
Незрозуміло й прикро. Заспокійливі квадрати?
Тепер нас ніякий квадрат не заспокоїть.
Це було так прекрасно.
Мені теж сподобалося.
Не треба змінювати поведінку щоразу, коли я поряд.
Ми приймаємо вашу теорію, але маємо власну.
Раніше я була щаслива й дарувала щастя іншим.
Це підвищення все зіпсувало.
Ми згодні.
Легка бовтанка.
Головне – спокій пасажирів.
Заспокійливі квадрати?
-Літальний апарат розвалюється? -Ні.
А якби – то сказали б?
Ми подбаємо про ваш спокій.
Відповідь незрозуміла й, думаю, негативна.
Я поки що вас не обманюю. І я мушу вирішити інші проблеми.
Дякую.
Звичайна робота літального апарата
включає багато випадків набору й скидання висоти.
Але літальний апарат має падати аж наприкінці польоту.
-Повільно й за планом. -Ваша правда.
То чому він зараз падає?
-Це не входить у план. -Апарат не летить, як заплановано!
Якби існувала вірогідність смерті,
ми б не роздавали вам напої та перекуски.
Завідувачі спокою, перестаньте роздавати напої і перекуски
й пристебніться до стін.
-Я повернуся. -Ой лишенько.
-Ми заспокоюємо їх, як можемо. -Вам це вдалося.
Це найнеспокійніші пасажири за всю історію повітроплавання.
Пора вас заспокоїти.
Пристебніться. Ви чудово попрацювали.
Ти це кажеш, щоб нас заспокоїти?
Якби я добре брехала, то ми б і досі дружили.
Пасажири рейсу, я – завідувач над завідувачами спокою.
Я забезпечую спокій на всьому літальному апараті.
Ми чекаємо, коли ви це зробите.
І я чекаю.
Це оголошення непокоїть.
Яка іронія.
-Це іронія? -Як завжди, я не впевнений.
Є одна проблема:
чесність може непокоїти, а прагнення заспокоїти змушує брехати.
Наприклад, я думала, що ви були найкращим у світі гуртом.
-«Були»? -Вибачення за добір слів.
Я люблю свою роботу й завжди добре її виконувала,
бо я добре переношу неспокій,
а це не завжди правильно.
Що ж.
Зараз мені дуже, дуже неспокійно.
Літальний апарат поводиться неконтрольовано.
Я можу або приховати свій неспокій і попросити вас приховати свій,
або ми можемо ним поділитися.
Бо хоч що станеться, воно станеться з усіма нами.
Тож я пропоную покричати.
Ні, іноді це заспокоює.
Я можу перша.
Спробуйте.
Думаю, ви можете краще. Ви ж справді налякані.
Лише уявіть, що ви помрете.
Подумайте, про що б ви жаліли, і – кричіть.
Мене розчаровує градус переляку в цій секції.
Ці істоти нібито вміють професійно виражати емоції.
Послухайте їх. Це ж просто сумно.
Кричіть!
Отак. Так. А це що?
Ви везете інструменти як прикрасу, чи щоб на них грати?
Покажіть, що вмієте!
Я не хочу помирати
Мій кров'яний мотор працює І я готовий летіти
Бо падіння лякає
Але найгірше Нереалізований потенціал
Я вірю в свій потенціал
Я хочу приземлитися на ноги
І я співаю про це Що виразити потрібні почуття
Бо найбільше заспокоює зосередженість на базових потребах
Я їх відчуваю
Зараз усі кричать Бо нам страшно
Але перевіримо, чи ми смертні В інший день
Я хочу жити
-Я хочу жити скільки можна -Живімо!
Я хочу жити так довго Як тільки можливо
Живімо!
ПАСКИ БЕЗПЕКИ
Ми точно не мертві.
Завідувачі спокою, можете відстібнутися від стіни
й роздати легку отруту.
Власне, роздайте їм таку отруту, яку попросять.
Коли все закінчиться…
ми б хотіли вжити легку отруту разом з тобою.
Чекаю з нетерпінням.
Я хочу жити!
«Я не хочу вмирати», – пісня номер один у цьому регіоні.
У мене в гостях творці пісень, що взяли собі нову назву:
«Нескінченні чуття».
Істоти, чому ви змінили назву?
На борту літального апарата
було 67 істот, коли ми написали цю пісню.
І ми зрозуміли, що чуттів може бути багато. Принаймні 67.
Байдуже, що ви кажете, бо я роблю гучніше.
Вітання.
Вітання. Сподобався Фестиваль пересічної музики?
Ну, так собі.
Сподобався б, якби я пішла з тобою.
Я б дуже цього хотів.
Його проводять щороку?
Дізнаймося.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко