Това е нашето кълбо - леко наклонено, обикалящо звезда.
В живота смисъл търсим ние.
Колкото и странности да крие.
Знаем, че ни има.
Но не знаем докога, време не губи.
Всякакви емоции усети.
На планетата опасна куриози намери.
Странното тепърва предстои.
ПО ПОРЕДИЦАТА НА НЕЙТАН ПАЙЛ
Някога сме решили, че в небето може да е комфортно.
Май не ти е комфортно. - Защото не съм във въздуха.
И сме полетели.
Осезанията на първите пътници били две.
Може да умра. Може и да не умра.
Но машините станали по-големи, летели по-дълго и осезанията се увеличили.
От това май не се мре. - Искам нещо за хапване.
И сме задобрели в летенето.
Избирам от менюто и не мисля за опасността.
Искам до прозореца.
Днес летящите машини не падат често
и са пълни с тебеподобни, в плен на всякакви осезания,
сред които нерешителност, завист и даже вдъхновение.
В наши дни те не се разпадат, дори при аварийно цопване в течност.
Ако седите на опасния ред, при авария помагате.
В замяна има къде да си опънете краката.
В джобчето пред вас има още съвети как да не умрете.
Стараем се да ви осигурим комфорт и безопасност по време на полета.
Летете приятно. Оцеляването е статистически вероятно.
ИСТИНСКИ АВИОЛИНИИ НАИСТИНА ЩЕ СТИГНЕТЕ
Преместете се. Благодаря.
Извинете?
Няма място.
Комфортесите ще минат с количка и ще дадат закуски по масичките.
Миниатюрна закуска? - Наистина е малка!
Има ли приятна отрова? - Ако сте навъртели обиколките за това.
ОБИКОЛКИ: ДЪЛЖИНА: ОКОНЧАТЕЛНА
Това съм аз. - Да не отивате на "Садландс" фест?
Как разбрахте?
Виждам името на любимата ми група на крайниците ви.
ЧЕТИРИ ОСЕЗАНИЯ
Еха! И четирите ги има.
За 14-и път ще ги гледаме заедно. - Мелодиите им са много тъжни.
Слушаме ги, когато ние сме тъжни. Това ни надгражда и ни прави щастливи.
Ако ви е дискомфортно, натиснете тук.
Приятно!
ДИСКОМФОРТ
На мен ми е много дискомфортно. - Кажете защо.
Гладен съм. - Ето миниатюрни закуски.
От тях ще ожаднея.
И ми е студено.
Студената струя бие право във вас. Намалете я.
Харесва ми, че вее, но не искам да ми е студено.
Успях ли да помогна? - Имам и още един дискомфорт.
Звездата ми блести, а не ми се пресяга през това същество...
Вие сте страхотна комфортеса. - Благодарност.
Удар с напитки. За поредния успешен курс.
Професията ни е трудна, но си струва.
Лесно ти е на теб. - Моля?
Ти умееш да успокояваш. - И вас ви бива.
Мерси. Успя да ме успокоиш. - Това ни е работата.
На всички.
А и теб не са те привиквали горе. - Викат те горе.
СЪЩЕСТВЕНИ РЕСУРСИ
Извинения. Изглеждам несигурен за химикалката.
Не разбирам.
Щракането. Правя го несъзнателно.
Вече не. - Затова спрях.
Поздравления.
Ето защо ви извиках.
Данните ни сочат, че сте отговорна.
Решихме да ви наградим с още отговорности.
ИЗДИГАНЕ
Шалчето ви вече ще е с друг цвят.
Ставате главна комфортеса.
Функцията му си остава същата. - А каква е тя?
Ако не ви е студено на врата, никаква.
Всеки ден се возя при вас.
Може да не сте ме познали с новото шалче.
Издигнали сте се по ранг в летящата машина?
Да, бях комфортеса, а ме направиха главна комфортеса.
Поздравления! Знам какво е да отговаряш за цялото превозно средство.
Някакъв съвет?
Казвам го и на новите водачи в груповия превоз:
"Помни, че си един от пътниците.
Ако на пътното платно има бабуна, я усещаме всички".
Това беше нарочно, за демонстрация.
И мен ме раздруса. Всички усещаме нещата еднакво.
Ясно. - Мъдро.
Супер.
Днес е един от любимите ми дни.
Пуснаха и любимата ми песен.
Ще усиля да слушат всички, независимо искат ли.
ЧЕТИРИ ОСЕЗАНИЯ
Сякаш ме е сгазила машина за групов превоз.
Любовна мъка ли е, или съм яла нещо развалено?
Най-големият ми страх беше да не те загубя.
Квадратът на комфорта е в трохи.
И се давя в сълзи. - Сълзи.
Всичко е в трохи и сълзи. Куп мокри трохи.
"Заради сълзите." - Сълзите.
Ям върху мебелта за сън.
Утешавам се, докато се давя в сълзи.
Мерси, "Садландс" фест.
Ние сме "Четири осезания".
Аз съм Самотна, това е Ранима. Зад клавишите е Зациклила-По-Бившия-Си.
А аз съм Монотонна.
Монотонна! - Бяхте невероятна публика.
Това са мелодиите, които знаем. Чао!
ТОВА БЕШЕ, МЕРСИ
Не е честно! Не е честно!
МАЙТАП! ЩЕ ПОПЕЕМ ОЩЕ МАЛКО
Не успяхме да ви заблудим. Готови сме с още музика.
ЗНАЕХМЕ СИ!
Едно, две, три, да ревем!
Снощната тълпа беше страхотна. - Да.
Същества, искам да обсъдим нещо.
Имам добра и лоша новост. - Започни с лошата.
Затова не мога да остана в групата.
Без добрата новост не се разбира.
Влюбих се. - В бившия ми ли?
Не бих си позволила. Старо познанство. Сега се преоткрихме.
Ако продължа да се правя на Самотна, феновете ще усетят заблудата.
Радостта от новия съюз убива желанието ми да изпълнявам тъжни мелодии.
Знам, че действително ви натъжавам.
Ще ни липсваш. - Но се радваме, че си щастлива.
Това има и добра страна. Ще спрем вечно да закъсняваме.
Аз ли бях най-закъсняващата? - Най-непредсказуемата.
Още си - съобщаваш ни, че напускаш, докато ядем разпльоскани зиг-заг дискове.
Извинявайте, не знам как се напуска.
Желая ви успех и щастие и за в бъдеще.
Никога няма да ви забравя.
Не взех парични знаци със себе си. - Ние имаме достатъчно.
Но вече не сме достатъчни.
РАЗНИ ГЛУПОСТИ ЗА ЗВЕЗДИТЕ
"Три осезания"?
А бившата им основателка натиска устата си с уста на друго същество.
И явно й е приятно, щом зарязва групата, за да има време за още.
Новината натъжи феновете на "Садландс" фест.
Какво толкова?
Съсипани сме.
Заради тях станахме двойка.
Не знам как ще продължим.
Не знаеш ли? - Ти знаеш ли?
Мислех, че всичко продължава постарому.
Тъжни сме, но ще си харесаме друга група.
Нима? Как? - Като слушаме нова музика.
Лицата им са нарисувани по нас.
Развоят сигурно ви интересува, но ще уважим личното им пространство.
Няма ли да говорим?
Какво има да говорим?
Музиката, която ни свързва, приключи. Това не те ли притеснява?
На света има и друга музика.
До дома на животодателите ми има "Посредствен" фест тази седмица.
Да идем да си харесаме нова група. - Не искам нова група.
Объркваш ме.
Едва ли реагираш така само заради разпада им.
Има ли някакъв дискомфорт? - Да.
Може ли квадрат на комфорта?
Извинения. Раздаваме ги в началото на полета.
Миниатюрна закуска? - Може.
Ето ви квадрат на комфорта. - Благодарност.
Да говорим насаме.
Давай квадрати, като някой поиска.
Внимавам да не свършат.
Да ги раздаваме всичките. За максимален комфорт.
Благодарност за сведението.
Удобно ли ти е?
Много. - Значи не си където трябва.
Но пътниците натискат бутона... - Когато вече им е дискомфортно.
Не бива да се стига дотам.
Благодарност за сведението.
Ама че полет!
Здрасти, от обичайната приятна отрова.
Тук ли ще я пиеш? - Както винаги.
Но ние обсъждаме проблемите в работата.
А, сега аз съм проблемът в работата. - Именно.
И там ще ни чуваш. - Губи се смисълът.
Прави сте.
Фраснах се. Съжалявам. Аз съм виновна, масичке.
Ох! Ама че остър ръб.
Ще преместя това и ще се настаня тук.
Супер.
Тъпо е да се разделим, защото групата се разделя.
Може да е знак да преосмислим връзката си.
Ще остана у животодателите известно време. Тъкмо ще имам чиста околокрачна тъкан.
Искам юбилейните цилиндри да останат за мен.
Винаги си харесвала цилиндричните контейнери за напитки.
С едно не става, нека са две. Тези се комбинират страхотно.
Нека не ги разделяме. Тъжно е.
Този изглежда много унил.
Тежко е да си тръгне някой от групата.
Но ни беше приятелка, остава дружбата.
И се радваме за нея, макар да почваме от нулата.
Защото какво сме без нея?
За нищо не ставаме без нея.
Приветствия, "Осезания". Имаме ли хит? - Не точно.
Но 200 същества имат поводи за празнуване. И са ваши фенове.
Сигурно биха платили да им свирите.
Първо да запишем добри нови песни.
Току-що опитахте и не стана.
Няма да се отказваме. Не всеки хит става от раз.
Момент. Този гняв, това напрежение.
Да напишем песен за тях.
Какво ще кажете? - Да пробваме. Едно, две, три.
Заприличахме на двуколесен кракотлас,
който е бил четириколесен, но едното колело е паднало.
Е, как е на новата длъжност?
Животът ми е подчинен на комфорта на другите,
а станах източник на дискомфорт за приятелите ми.
Не забравяй да се грижиш и за себе си. Опитвала ли си да пищиш?
Работата ми е да няма пищящи. - Я го пробвай.
Не мога да пищя в машина за групов превоз.
Хайде! Опитай.
Не се притеснявайте. Пищя, за да ми олекне.
Ясно. - Супер.
Опитай.
Знам, че можеш и по-добре.
Неприятни емоции!
Е, как се чувстваш?
Май по ме бива за пътник, отколкото за комфортеса.
Не се измъчвай. За по-силно трябва практика.
И няма да е монотонно!
О, не! Пропуквам се, личи ли?
Тъгата ми прелива ли?
Най-хубавите дни минаха ли?
БИЛЕТ ЗА ЕДИН
Бъдещето с тъга ли е пропито?
Нима щастието ми е разбито?
Ще има ли утре?
Май приемам го навътре?
Да. Отказваме се.
Добра новина за мен. Мисля, че и за вас.
"Осезанията" тръгват на турне.
Къде ще свирим? - Много далече.
Толкова далече, че пътят дотам ще е колкото приходите ви.
Не ни е за парите.
Значи всички се справяме страхотно.
"Четири осезания". Вашите тъжни мелодии са ми любимите!
Вече сме "Три осезания". И не ставаме за нищо.
Жалко. Квадрат на комфорта? - Вече нищо не може да ни утеши.
Супер се получи. - И според мен.
Няма нужда да се сконфузвате пред мен.
Приемаме теорията ти и имаме своя.
Преди бях щастлива и правех другите щастливи.
Повишението съсипа всичко. - Съгласни сме.
Лека турболенция.
Да успокоим пътниците.
Квадрати?
Летящата машина разпада ли се? - Не.
Щяхте ли да ни кажете?
Правим всичко необходимо. - Отговорът ви звучи като "не".
Засега не е лъжа. Отивам да видя какво става там.
Нормално е летящата машина да се издига и да се спуска.
Но слиза долу чак накрая на пътуването.
Бавно и целенасочено. - Така е.
А защо пада сега?
Не е нарочно. - Машината е извън контрол!
Ако бяхме в опасност, нямаше да сервираме напитки и закуски.
Комфортеси, прекратете сервирането и се закопчайте за стените.
Сега се връщам. - Небеса!
Опитваме да ги успокоим. - И успяхте.
Това е най-некомфортният полет на всички времена.
Някой трябва да се погрижи и за вас.
Сядайте и се закопчайте. Бяхте страхотни. - Успокояваш ли ни?
Ако можех да лъжа, още щяхме да сме приятели.
Уважаеми пътници, говори главната комфортеса.
Аз отговарям за това да ви е добре в летящата машина.
Успех! - И аз си го пожелавам.
Това съобщение ме тревожи. - Каква ирония.
Ирония ли е? - Не знам.
Вижте какво.
Да си честен, има неприятна страна, а удобството може да ни прави неискрени.
За мен бяхте най-великата група на света.
"Бяхме"? - Извинения за подбора на думи.
Обичам си работата и ме бива в нея, защото издържам на дискомфорт,
което невинаги е правилно.
Добре. Вече ми стана дискомфортно.
Летящата машина прави каквото си иска.
Мога да се правя, че всичко е наред, и да ви помоля за същото,
или да изтърпим дискомфорта заедно.
Защото каквото и да стане, ще засегне всички ни.
Затова предлагам да пищим.
Това много успокоява.
Аз ще съм първа.
Сега вие.
Можете и по-добре. Виждам, че наистина ви е страх.
Представяте ли си това да е краят?
Помислете за какво ще ви е яд и пищете.
Не съм доволна от писъците в този сектор.
Тези уж са професионалисти в изразяването на емоции.
Писъците им от ужас за нищо не стават.
Пищете!
Добре. А това какво е?
Тези инструменти за украса ли са? Покажете какво можете!
Не ми се мре.
Живителната ми помпа работи, значи още съм добре.
Да се претрепеш, значи да не вярваш в себе си.
Аз вярвам в себе си.
Искам да си стъпя на краката. Казвам го тук, пред тълпата.
Комфортът започва с грижата за себе си. Най-добре да няма белези.
Всички тук пищим от страх, не искаме да ставаме на пух и прах.
Живее ми се.
Живее ми се дълго. - Да живеем!
Вече ми се живее дълго.
Да живеем!
Живее ми се дълго. - Да живеем!
Вече ми се живее дълго.
Да живеем!
ПРЕДПАЗНИ РЕМЪЦИ
Не умряхме.
Комфортеси, откопчайте се от стената и раздайте приятна отрова.
Или каквато друга отрова поискат.
След работа те каним на по питие.
Нямам търпение.
Живее ми се! - Живее ми се!
Чухте "Не ми се мре" - номер едно мелодията в региона.
При мен са преименованите й създатели - "Безкрайни осезания".
Защо сменихте името на групата?
В летящата машина имаше 67 същества, когато създадохме този нов звук.
Всички усещаха нещо различно. Това са поне 67 осезания.
Говорете си, аз ще усиля звука.
Приветствия.
Как беше на "Посредствения" фест?
Зле.
Щеше да ми хареса, ако бях с теб. - И на мен.
Всяка година ли го има? - Ами да разберем.
Превод на субтитрите Северина Цанкова