ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Зацініть-но Усього людства надія ми остання
Чекають нас космічні випробування
Злітай, ні кроку назад!
Ідемо до мети
ЧОНІ
БАТОН
Чотирилапі астронавти!
ОБЛИШ
Дай мені!
Пусти кермо, Веселуне!
-Тягни! -Не мрій, зраднику!
Наші мрії скінчаться, якщо ми не вирулимо…
Ого.
Чудово. Просто чудово.
Я застряг з капітаном Зрадником на планеті…
магнітові.
Магнітна поверхня притягнула наш флаєр.
Веселун викликає «М-ісце».
І комунікатори не працюють.
Ага, це ж очевидно.
Я теж знаюся на науці.
Що це?
Привіт, малюче.
Геть від мене!
Ненавиджу жуків!
Облиш-но їх.
Вони милі.
-Тут має бути щось… -Чуєш, Веселуне.
Можу чимось допомогти?
Ти вже постарався, зраднику.
А я так не вважаю, бо я не зрадник.
Ну звісно.
Це ж не ти зрадив людство, щоб стати королем Собаколандії.
Ти поцупив мій прапор?
Я так довго його робив!
Ти…
Зрадник!
Безлад нізащо не пропустив би фінал боїв.
Він — пес слова. Щось точно сталося!
Кіро!
Ти не бачила Безлада?
Отакого зросту, пахне чипсами.
-І схожий на чипси. -Батоне!
Вибач! Їм, бо стрес.
Ви ж спілкуєтеся. Він поводився дивно?
Не дивніше, ніж звич…
Один флаєр пропав!
Що? Як?
Кіро, ти бачила флаєр? Сигнал?
Що під брезентом?
Ти якась напружена, Кіро.
Більше, ніж зазвичай.
Ой, Кіро.
Це в тебе бластер Безлада?
Що?
Як він туди втрапив?
Не чіпай. Це сюрприз.
На твій день народження.
Кіро, ніхто не знає, коли він.
Навіть я.
Та я просто…
Це секретна геномна установка!
І її було змінено.
Кіро, ти ж знаєш, де він, правда?
Я просто взяла…
Ми всі помремо!
-Ми всі помремо! -Вона зникла.
Перестань волати про смерть.
Але це ніколи не брехня!
На чому я зупинився?
А, я рятував нас від тебе.
Ти винен навіть у тому, що ми тут.
Неправда, Веселуне. Я розумію, чому…
Ради тут немає. Не відпирайся.
-Тут лише ми, капітане. -Припини!
І я знаю, який Безлад насправді.
Він никається по кутках, зраджує колег.
Ви з Кірою робили з нас овочів!
Ні!
Ти все не так зрозумів.
Кіра переконала мене, що ми рятуємо собак.
І я повірив їй, бо ми порозумілися,
і вона мій друг.
Принаймні була…
-Що ти робиш? -Будую сигнальний маяк.
А, слушна думка насправді.
Я допоможу.
Я спитаю ввічливо. Хочеш помогти?
Тоді облиш мене заради Бога!
Добре!
Ходімо, Джеррі.
Який у неї план, як гадаєте?
Чоні впізнав прилад для корекції генів.
Так, це модифікований нейронний дифузор…
Не починай, Чоні!
Міг би сказати капітан Безлад.
Оголошую Кіру у загальнокорабельний розшук.
Усі по місцях. Пильнуймо її.
-А що буде з Безладом? -Так!
Знайдемо. І Веселуна теж.
Місією не можна ризикувати.
Спершу — Кіра.
Потім — пошуки.
Стелло, за мною.
Треба якнайшвидше знайти Кіру.
Стелло, флаєр міг приземлитися поблизу.
Знаю, вильоти заборонені, але…
Безлад би полетів.
Я вас прикрию. Уперед.
Як я сумувала.
Ніздрі тріпотять, серце стукотить.
Почуваюся живою!
Допомогти? Я знаю всі закутки на кораблі.
Ми впораємося.
Не передумали?
Кіра навіяла мені, що її цілі — це мої цілі.
І так і було.
Типу. Частково.
А тоді перестало!
Точно, саме так.
Команда, певно, думає, що я зрадник
або бовдур.
Я думав, що рятую команду, і Кіра теж так думала.
Просто стидоба.
Скажи, чи зможе команда знов дивитися мені в очі?
Приємно було поговорити.
Ти бачив, Джерику?
Маяк Веселуна щойно передавав дані!
Через світляків? Ми маємо йому сказати?
Мчи, як вітер, конику пухнастий!
Веселуне! Агов!
Чуєш, ми були на схилі, коли твій маяк блимнув і…
Знаю. Не спрацювало.
Громовідвід живить маяк статикою,
але світляки перебили сигнал.
І вжалили мене.
Ненавиджу їх.
Але маяк змусив світляків…
Слухай, іди геть!
Для чого цей регулятор?
Я сканую частоту «М-ісця».
Регулятор!
Веселуне, регулятор міняє частоту статики.
Маяк — це антена!
А дупки світляків — екрани!
Ти що, пив із калюжі? Не чіпай!
Відійди!
-Та годі! Дай мені… -Заберися!
Ого.
Це йде ззовні? «М-ісце» пробує зв’язатися?
Я не знаю.
Налаштую чітку картинку.
Джеррі! Обійми!
Гавчику.
Ти бачив? Відмотай!
Пампушечко, ми так тобою пишаємося. Бережися!
Повідомлення!
Із Землі!
Веселуне!
Із Землі! Від людей!
Гадаєш…
Вони говорять до нас? Бачать нас?
Привіт, Чіко, друзяко.
Я в захваті від твоєї подорожі.
Три довгі місяці без обіймів,
але ти скоро повернешся, я знаю.
Це один із собачих хазяїв! Стоп, місяці?
Не роки?
Це старий запис.
Скільки їх усього?
Привіт, золотце.
Ого!
Це Ольга! Ольга зі СПРІТу!
Учена із Землі!
У неї була собака?
Завжди думав, що в неї карликова свиня.
Сподіваюся, що це повідомлення дійде до тебе.
Я перебрала всі частоти, усі напрямки, усі супутники.
І перебиратиму знов і знов, аби ти тільки знала,
що я шукаю тебе.
І знайду.
Будь розумничкою, Кіро.
-Кіро? -Кіро?
Ну ж бо, Чончику.
Хакни цю систему, чи що.
Намагаюся! Не стій над душею!
Атласе?
Чого тобі?
Я хотів доповісти раді про втечу з корабля, але часу обмаль.
Наші капітани зникли. Посунься.
Є план? Їх могло занести далеко.
Та ні.
Флаєр міг відлетіти лише на 98 млн миль.
Діапазон звужено!
А я про що?
Космос неосяжний.
Але завантаживши дані з термінала флаєра…
Вона за 40 кроків туди.
Це тобі волосина показала?
Нет, люба Герцогине.
Вона просто їсть буряк, і це можна внюхати за 40 кроків.
Що ж, ми звузили зону пошуків до цієї гігантської арени.
Уже легше, так?
Гляньте! Бінго!
Здавайтеся або вмріть!
Вибираю третій варіант.
Забери лапи!
Ігри скінчилися.
Як ви не розумієте?
Я хочу вас усіх урятувати!
Ось. Є краща ціль.
Веселуне, Кіра помилялася.
Хазяйка любить її.
Любить! Покажімо запис Кірі.
Якщо зможемо повернутися.
У нас є лише ці компоненти.
З їх допомогою треба зв’язатися з «М-ісцем».
Агов, не трощи прилад!
Але я мушу.
Так у нас з’явиться шанс вижити.
Побудувавши передавач,
а не приймач старих повідомлень!
Ні!
Ти! Припини!
Не по лицю!
-Капітане! -Номі!
-Чоні! -Як я люблю тебе, капітане!
Тобто люблю сумувати. Тобто привіт.
Ох, Чонику! Вибач, що я пропустив фінал.
Мені теж шкода. Ти б пишався мною!
Ти виграв?
Ні.
Молодець, Атласе.
Ти теж,
бо так довго витримував Безлада.
Я знаю, як це складно.
Увага, народ.
Перш ніж ми повернемося, треба зловити якомога більше світлячків…
Ага, он вони так і роблять.
Гаразд, гайда рятувати «М-ісце».
Уперед, капітане!
-О ні. -Ні!
-Магніти! -Магніти!
Кіро, прошу тебе.
Ми ж друзі.
Так, ми друзі.
І як своєму другові
ти маєш мені вірити.
Я роблю це для вас.
Для всіх вас.
Переклад субтитрів: Наталка Дяченко