ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Зацініть-но Усього людства надія ми остання
Чекають нас космічні випробування
Злітай, ні кроку назад!
Ідемо до мети
БАТОН
Чотирилапі астронавти!
СТІЙ
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Досі пахне, як Челсі.
Є шокер і кетчуп? Хочу помститися Еду.
День народження?
Ні, річниця всиновлення.
Челсі підготувала на час, поки я в космосі.
Рік перший.
«Моя бубочка».
Рік другий, наш калейдоскоп.
Це дуже незвично.
Виголошуй промову,
що подарунки — це просто хабарі.
Мушу визнати, це мило.
Побачивши два,
хочу взнати, що в цьому.
Відкривай.
Щось не так?
Вона не знала, що місія так затягнеться.
Це останній.
Номі викликає капітана. Примощуємося.
Час до роботи.
М-ІСЦЕ
Безлад щось замислив!
У мене дежавю
чи ми вже це чули минулого тижня?
Та ні!
Я підслухав розмову з Кірою. Вони не вірять у місію!
Веселуне, твої погляди не сходяться з Безладовими.
Бо я ж вищий за нього.
Безлад може бути необачним, але лишається вірним.
У тебе є докази?
Докази? Нащо вони мені?!
Я член ради! Вірте на слово!
Раджу тобі менше помічати помилки Безлада,
а зосередитися на пошуках планети.
Ось, погризи.
Допомагає від стресу.
Безлад викликає Батона. Якась дивна планета.
Пильнуй за нами.
Прийняв. Пильнуватиму уважно.
Не помріть.
Де мої «Сирні смаколики»?
Он де вони опинилися.
Ну ж бо, Батоне.
Хапай нямку, щоб Веселун міг підслухати
і роздобути «докази».
Стоп, Безлад сказав пильнувати тут.
Земляни вже тут?
Оце був би славний жарт.
Даєте жару, люди.
Може, це паралельний всесвіт чи кротова нора.
Ця планета ніби шепоче: «Тікайте, собачки,
поки ще можете».
По-моєму… нам час вшиватися.
Не знаю.
Може, це воно.
Правильно, Безладе.
Це воно.
Челсі?
Привіт, маленький. Ти вдома.
Час походити.
Лишилося всього 9500 кроків.
Піду на щоденну прогулянку «М-ісцем».
Молодець, Батоне. Сходи погуляй подалі від стола.
Що?
Чудово!
Лишилося 9495 кроків.
Я не розумію.
Чому ти тут?
Томе?
Еллі?
Ендрю.
Це справді ти?
Пан Спагеті!
Не обіймай чужаків, Номі!
Прошу, ми не зашкодимо.
Ми — мирна раса перевертнів. Нас кличуть шмупсами.
Шмупси.
Як ви скопіювали наших людей?
І Землю?
Ми — телеемпати. Зчитуємо почуття
і живимося щасливими спогадами.
О, розумно. Треба придумати, як на цьому заробити.
Ваша безумовна любов до людей
врятувала наш вид на межі вимирання.
Крім неї.
Вона притлумлює свої щасливі спогади.
Чекайте, вимирання? Ви гинете?
Так. Наша історія схожа на вашу.
Ми — один із пари співзалежних видів,
шмупси й крампулони.
Разом ми утворюємо симбіотичну расу шмупулонів.
Шмупулони!
Ми робили їх щасливими і живилися від того.
Аж доки…
Одного дня
без пояснень
вони покинули нас напризволяще.
І куди вони поділися?
Ми не знаємо.
Відтоді ми згасаємо.
Та ваш приліт оживив нас.
То, може, ми привеземо людей сюди?
Що більше їх, то більше щастя, ні?
З вашої пам’яті ми знаємо, що люди вибагливі.
Щойно отримують бажане, хочуть нове.
І так далі.
А от у собак
дуже конкретне й стійке бажання.
Бути з людьми.
А ми хочемо бути з вами.
Погляньмо на його екран.
Сонечко!
Фальшива Челсі тут заправляє.
Якщо вона схожа на мою,
я її переконаю пустити людей.
Капітане, це симбіонти.
Формують біологічну пару, а не трійку.
Є багато крутих потрійних речей.
Тріатлон, трилогія, торт «Три шоколади».
Будьте тут. Я все залагоджу.
Щось тут не те. Вони щось приховують.
Є один спосіб переконатися.
Є кілька способів.
Коштовності!
Еде, ні!
Чоні, чекай!
Я на хвильку.
Знаю, чим тебе порадувати. Як і всіх.
Зручною ковдрою!
Я спала на купі зміїних шкур
протягом 12 собачих років. Ковдри зам’які.
Мій дім!
От тільки
дерево було зліва?
А вхідні двері зроблені з бекону.
Заходь, малий. Тільки двері не їж.
Побачимо, як тобі на смак перцева пудра, Батончику.
Готовий?
Саме так усе й було!
-Ти пам’ятаєш? -Так чітко, як і ти.
Пам’ятаю, як рився тут.
Бо не міг спіймати ту білку.
Тепер точно б спіймав.
Точно?
Ти ж собака!
Має ж бути улюблений хазяїн.
Підкажи мені.
Річ, яку ти любиш, має бороду?
Ні, вона…
має величезні вуса, які закривають усе обличчя.
І ріг єдинорога.
А хвіст дракона?
А, і монокль.
Пограймо?
Та я тепер рідко граю у фрисбі, але…
Чому б і ні?
Я дістану. Чекай!
Стелло, вернися!
Колись пощастить.
Я так давно за білкою не ганявся! Круто!
Лишайся й ганяйся хоч щодня. Згода?
Я б залюбки, але якщо ти дійсно хочеш нас ощасливити,
дозволь нашим хазяїнам…
Безладе, вибач.
Але людей не ощасливиш, як собак.
Їм завжди мало. Більше й більше.
Челсі не треба багато. Лише я.
Вона щаслива зі мною.
Якби людина Челсі була такою щасливою,
не відсилала б тебе.
Усе не так просто.
Може, це тебе збадьорить.
Щасливого усиновлення!
Ми можемо повторити ці спогади.
І створити нові.
Лишайся.
Усе, за чим ти сумуєш, — тут.
Щось я давно не чув капітана.
Бо він, певно, зливає місію.
Мені потрібна ця інфа.
Батон викликає Безлада. Агов?
Стелло? Агов? Ви ж не загинули, правда?
Тихо, цей транквілізатор тебе заспокоїть.
О, нямка!
Проґавив тебе.
Ви крампулони? Ви ж наче покинули планету.
Нащо нам кидати планету?
Ми щасливі.
Вони зробили нас щасливими.
Ми віддали їм усе наше щастя,
поки щастя зовсім не лишилося.
-Щастя. -І ви стали нічим.
-Вшиваймося… -Стелло!
Повернися!
І руки були такі макаронні.
-Усі на корабель, хутко! -Але…
Як хочете до своїх хазяїв,
за мною!
Гаразд, чао, Фальшивчику!
Я так за тобою сумуватиму!
Мерщій, часу обмаль!
Дякую за гру! І щоб ти знав — я піддався!
-Що таке? -Крампулони не зникли.
Шмупси висмоктали з них усе щастя.
Так і знала! Попіклуйся про інших,
а я знайду Безлада.
Бачиш? Гарно ж?
Старі-добрі часи.
Люблю тебе, Безладе.
Що таке? Щось не так.
Запах? У цьому річ?
Запах не скопіюєш. Але ж інше є!
Слухай, ти класна.
Найкраща копія Челсі з можливих.
Та я знатиму про підробку. Ми користуємось один одним.
Челсі теж використала тебе.
Може, але мої друзі — ні.
Безладе, не йди.
Безладе, прошу!
Стій, я сказала!
Ти нікуди не підеш.
Безладе, де ти?
Я ж тут, псище!
Псище?
Тобто швидше, рушаймо додому.
Ходімо!
Полетіли з нами!
Стій. Вони зроблять тебе щасливою.
Що? Ні, я можу вас врятувати!
Лишайся.
Стелло, повернися!
Щастя тут.
-Нічого не треба. -Стій.
Команда тебе ощасливить?
-То лишайся з нами. -Капітане.
Капітане.
Вони схожі на нас! А капітан?
Ой! Хто той самозванець, що прикинувся мною?
Ото дивина.
Командо, щойно телефонував Веселун.
Він у біді.
Бідний Веселун! Рятуймо його!
Так я і знала.
Та годі вас, пси.
Це тобі за крампулонів!
А це — за Пана Спагеті!
Відчепися, я!
На тобі, я.
Безладе, будь розумничком і лишись.
Вибач, та нині
я поганець.
Ага, смердиш Безладом.
Це Безлад. Місію виконано.
Вільно.
Вона крутила мною.
Прикидалася, ніби любить, але їй було байдуже,
аби я виконував наказ.
Я розумію.
Вибач, але ти не дав їй. Фальшива Челсі не змогла.
Не лише фальшива, але й справжня.
Час піклуватися про своїх.
Треба знайти планету
для собак.
Переклад субтитрів: Наталка Дяченко