‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"תקלטו, אנחנו התקווה האחרונה למין האנושי‬
‫יוצאים למסע בחלל החיצון‬
‫ממריאים, אין דרך חזרה‬
‫אנחנו בדרך‬
‫- צ'וניס -‬
‫- לוף -‬
‫כלבי החלל!‬
‫כלבי החלל!"‬
‫- לא לזוז -‬
‫- מגורש -‬
‫הריח של צ'לסי עדיין מורגש.‬
‫יש לך טייזר ורוטב חריף? כדי לנקום באד.‬
‫רגע, זה יום הולדתך?‬
‫לא. יום השנה לאימוץ.‬
‫צ'לסי נתנה לי מתנות מראש‬ ‫לכבוד היום שבו הכרנו.‬
‫בשנה הראשונה,‬
‫הכלב הכי טוב שיש.‬
‫בשנה השנייה, קליידוסקופ בהזמנה.‬
‫זה… יוצא דופן.‬
‫קדימה, תגידי לי‬
‫שמתנות הן שוחד כדי שנמשיך לציית.‬
‫אני חייבת להודות שזה חמוד.‬
‫והשתיים הקודמות מעוררות בי סקרנות לגבי זו.‬
‫תפתח אותה.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫היא לא חשבה שהמשימה תימשך יותר משלוש שנים.‬
‫זאת האחרונה שלי.‬
‫נומי לקפטן. אני מחליקה.‬
‫טוב, התפקיד מחייב.‬
‫- מלונה -‬
‫זבל זומם משהו.‬
‫אני חווה דז'ה וו‬
‫או שאותה שיחה בדיוק התנהלה לפני שבוע?‬
‫הפעם זה אחרת!‬
‫שמעתי אותו ואת קירה‬ ‫מטילים ספק במשימה שלנו!‬
‫הפי, אני יודעת שאתה וזבל רואים דברים אחרת.‬
‫טוב, אני גבוה יותר ממנו.‬
‫זבל פזיז לפעמים אבל תמיד היה נאמן.‬
‫יש לך ראיות?‬
‫ראיות? אני לא צריך ראיות!‬
‫אני חבר מועצה ולכן אני אמין!‬
‫אני מציעה שתקדיש פחות זמן‬ ‫למה שזבל עושה לא טוב‬
‫ויותר זמן בניסיון למצוא כוכב חדש.‬
‫הנה, קח צעצוע.‬
‫אותי זה מרגיע.‬
‫זבל ללוף. הכוכב הזה נראה מוזר קצת.‬
‫תשגיח על מה שקורה איתנו.‬
‫קיבלתי. פוקח עיניים ואוזניים.‬
‫בבקשה אל תמותו.‬
‫איפה חטיפי הגבינה שלי?‬
‫הנה הם, משום מה.‬
‫קדימה, לוף.‬
‫לך לנשנש כדי שהפי הזקן יוכל לצותת למשימה‬
‫ולהשיג "ראיות".‬
‫אבל רגע. זבל אמר לי לא להתרחק מהשולחן.‬
‫כדה"א הגיע לכאן לפנינו?‬
‫זאת תהיה מתיחה מושלמת.‬
‫שיחקתם אותה, בני אדם.‬
‫אולי זה מעין יקום מקביל.‬ ‫חור תולעת או משהו.‬
‫הכוכב הזה נראה קצת כמו‬ ‫"הכלבים האלו היו צריכים להסתלק‬
‫כשהייתה עוד אפשרות".‬
‫אני… חושבת שכדאי לעזוב.‬
‫לא יודע, סטלה. זה יכול להיות מושלם.‬
‫נכון, זבל.‬
‫זה יכול להיות.‬
‫צ'לסי?‬
‫היי, חבר. ברוך הבא הביתה.‬
‫זמן לצעוד.‬
‫נותרו לך רק 9,500 צעדים.‬
‫זה הזמן להליכה היומית שלי ב"מלונה".‬
‫נכון, לוף. צא להליכה הקטנה שלך.‬
‫מה?‬
‫כל הכבוד!‬
‫נותרו עוד 9,495 צעדים.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך זה שאת פה?‬
‫טום?‬
‫אלי?‬
‫אנדרו.‬
‫זה באמת אתה?‬
‫תראה. מר ספגטי!‬
‫אל תחבקי זרים, נומי.‬
‫בבקשה, לא נפגע בכם.‬
‫אנחנו גזע שלו של מחליפי צורה‬ ‫שנקראים "שמופסים".‬
‫שמופסים.‬
‫מאין לכם איך האנשים שלנו נראים?‬ ‫ואיך כדור הארץ נראה?‬
‫אנחנו טלמפתים שקוראים רגשות.‬
‫הזיכרונות השמחים שלכם הם מזון עבורנו.‬
‫נשמע מגניב. צריך למצוא דרך להרוויח מזה.‬
‫אהבתכם הבלתי מותנית לאנשים‬
‫הצילה את המין הגוסס שלנו מהכחדה.‬
‫חוץ מזאת.‬
‫היא הדחיקה קשות את הזיכרונות הטובים שלה.‬
‫רגע. הכחדה? גססתם?‬
‫כן. הסיפור שלנו דומה מאוד לשלכם.‬
‫אנחנו אחד משני מינים שתלויים זה בזה,‬
‫השמופסים והקרמפולונים.‬
‫ביחד, אנחנו מרכיבים את גזע השמופולונים.‬
‫שמופולון!‬
‫הסבנו להם אושר ששימש לנו מאכל.‬
‫לפחות עד…‬
‫יום אחד,‬
‫בלי להסביר מדוע,‬
‫התעוררנו לגלות‬ ‫שהם עזבו והשאירו אותנו לבד.‬
‫אז, לאן הם הלכו?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬ ‫ומאז שהם עזבו, אנחנו גוססים.‬
‫אבל אתם החייתם אותנו.‬
‫מה אם נביא את בני האדם שלנו לכאן?‬
‫יותר אנשים, יותר שמחה, נכון?‬
‫לפי הזיכרונות שלך, קשה מאוד לרצות בני אדם.‬
‫כשהם משיגים את מבוקשם,‬ ‫הם מיד רוצים משהו אחר וכך הלאה.‬
‫אבל כלבים,‬
‫אתם רוצים משהו ספציפי, שלא משתנה.‬
‫אתם רוצים רק אותנו.‬
‫ואנחנו רוצים אתכם.‬
‫בוא נראה את המסך.‬
‫פרת משה רבנו!‬
‫נראה שצ'לסי המזויפת היא שקובעת.‬
‫אם היא כמו צ'לסי שלי,‬ ‫אוכל לשכנע אותה לאפשר לבני האדם לבוא.‬
‫קפטן, הם סימביוטיים.‬
‫יחסים ביולוגיים בין שתי צורות חיים,‬ ‫לא שלוש.‬
‫יש הרבה דברים טובים בשלשות, צ'וניס.‬
‫תלת-אופן, טרילוגיות, מטבלי שעועית.‬
‫חכו כאן, אני אטפל בזה.‬
‫זבל, יש לי הרגשה לא טובה. הם מסתירים משהו.‬
‫טוב, יש רק דרך אחת לברר.‬
‫יש כמה דרכים לברר.‬
‫אבני חן.‬
‫אד, לא!‬
‫צ'וניס, חכה!‬
‫רק לכמה דקות.‬
‫אני יודע מה משמח אותך. כמו כולם.‬
‫שמיכה נוחה!‬
‫ישנתי על ערימת עורות של זוחלים‬
‫במשך 12 שנות כלב. השמיכות רכות מדי.‬
‫הבית שלי!‬
‫רק ש…‬
‫העץ הזה היה משמאל, לא?‬
‫ודלת הכניסה הייתה עשויה מבייקון.‬
‫תיכנס. ואל תאכל את הדלת שלי, בסדר?‬
‫בוא נראה איך תתמודד‬ ‫עם אבקת פלפל רפאים, לופי.‬
‫מוכן?‬
‫ככה בדיוק אני זוכר אותו!‬
‫זוכרת את זה?‬ ‫-טוב כמוך.‬
‫אני זוכר שחפרתי כאן.‬
‫רק כי לא תפסת סנאי מעצבן.‬
‫לא אתקשה לתפוס אותו עכשיו.‬
‫באמת?‬
‫את כלבה!‬
‫בטוח יש אדם שיקר ללבך.‬
‫רק תני לי רמז.‬
‫לדבר שהסב לך אושר יש שיער על הפנים?‬
‫לא, היא…‬
‫יש לה שפם ענקי שמכסה את כל פניה.‬
‫וקרן של חד-קרן.‬
‫אל תשכח זנב דרקון.‬
‫ומונוקל.‬
‫רוצה לשחק?‬
‫אני כבר לא משחקת הרבה בפריזבי, אבל…‬
‫למה לא?‬
‫אביא אותו. חכי כאן.‬
‫סטלה, תחזרי!‬
‫תצליח בפעם הבאה.‬
‫מזמן לא רדפתי אחרי סנאי! זה היה אדיר!‬
‫אם תישאר, נוכל לעשות זאת יותר. רוצה?‬
‫את יודעת שכן, אבל כדי לשמח אותנו באמת,‬
‫תנו לנו להביא את הבעלים שלנו…‬
‫זבל, אני מצטערת.‬
‫בני האדם לא מתרצים כמו כלבים.‬
‫הם תמיד ירצו יותר ולעולם לא יסתפקו.‬
‫צ'לסי לא הייתה כזאת.‬ ‫היא הייתה זקוקה רק לי.‬
‫היא הייתה מאושרת איתי.‬
‫אם צ'לסי האנושית הייתה מאושרת כמו שחשבת,‬
‫לא היית נשלח רחוק.‬
‫זה לא כל כך פשוט.‬
‫היי, אולי זה יעודד אותך.‬
‫יום אימוץ שמח!‬
‫נוכל לחוות מחדש את כל זה מתי שתרצה.‬
‫וגם חוויות חדשות.‬
‫תישאר.‬
‫תשיב לעצמך את כל מה שהתגעגעת אליו.‬
‫לא שמעתי מהקפטן כבר כמה זמן.‬
‫בטח כי הוא עסוק בלבגוד במשימה.‬
‫אני חייב להשיג את המידע הזה.‬
‫לוף לקפטן זבל. כאן לוף. הלו?‬
‫סטלה? מישהו? אתם לא גוססים, נכון?‬
‫אל תדאג, חץ ההרדמה הזה ירגיע אותך.‬
‫כדור גבינה!‬
‫כנראה פספסתי אותך קודם.‬
‫אתם קרמפולונים? הם אמרו שעזבתם את הכוכב.‬
‫מדוע שנעזוב?‬
‫אנחנו מאושרים.‬
‫הם מסבים לנו אושר.‬
‫נתנו להם את כל האושר שלנו‬
‫עד שלא נותר לנו אושר בכלל.‬
‫אושר.‬ ‫-ואז נהפכתם לשום דבר.‬
‫חייבים להסתלק…‬ ‫-סטלה!‬
‫תחזרי!‬
‫הזרועות שלה דמו יותר לפסטה.‬
‫כולם, לספינה, עכשיו!‬ ‫ -אבל…‬
‫כדי לראות שוב את האנשים שלכם,‬ ‫עשו כדבריי!‬
‫טוב, אז, להתראות, מתחזה!‬
‫אני אתגעגע אליך מאוד.‬
‫קדימה, אין זמן!‬
‫תודה על המשחק! ורק שתדע, נתתי לך לנצח!‬
‫מה קרה?‬ ‫-הקרמפולונים לא עזבו.‬
‫השמופסים רוקנו מתוכם את כל האושר.‬
‫ידעתי! תוודאי שכל האחרים חוזרים.‬
‫אלך למצוא את זבל.‬
‫רואה? נכון שזה נחמד?‬
‫ממש כמו פעם.‬
‫אני אוהבת אותך, זבל.‬
‫מה יש? קרה משהו.‬
‫זה הריח שלי, נכון?‬
‫אנחנו לא יודעים לשחזר ריחות. רק זה!‬
‫תקשיבי, היית נהדרת.‬
‫העתק הכי טוב של צ'לסי שאפשר לבקש.‬
‫אבל תמיד אדע שזה לא אמיתי.‬ ‫רק נשתמש זה בזה.‬
‫גם צ'לסי משתמשת בך.‬
‫אולי, אבל החברים שלי לא.‬
‫לא. בבקשה, זבל, אל תלך.‬
‫זבל, בבקשה!‬
‫אמרתי שאסור לך ללכת!‬
‫אתה לא הולך לשום מקום.‬
‫זבל, איפה אתה?‬
‫אני כאן, אחותי!‬
‫אחותי?‬
‫זאת אומרת, בואי נלך הביתה, חברה.‬
‫בואי!‬
‫בואו איתנו. נעזור לכם.‬
‫הישארי. תני להם לשמח אותך.‬
‫מה? לא! אוכל להוציא אתכם!‬
‫הישארי.‬
‫סטלה, תחזרי!‬
‫שמח כאן.‬
‫לא צריך דבר.‬ ‫-הישארי.‬
‫חברי הצוות שלך יסבו לך אושר?‬
‫אז תישאר איתנו, קפטן.‬ ‫-קפטן.‬
‫קפטן.‬
‫הם נראים כמונו! וקפטן זבל?‬
‫היי! מי הטיפוס הזה שמתחזה לי?‬
‫מוזר, נכון?‬
‫צוות, התקבלה קריאת מצוקה מהפי.‬
‫הוא בצרות.‬
‫לא! הפי המסכן! כדאי לעזור לו! מהר!‬
‫ידעתי!‬
‫בחייכם, אחים שלי.‬
‫זה בשביל הקרמפולונים!‬
‫זה בשביל מר ספגטי!‬
‫רד ממני, אני!‬
‫קבל את זה, אני.‬
‫זבל, תהיה כלב טוב ואל תזוז.‬
‫מצטער, אבל היום‬
‫אני כלב רע.‬
‫כן, יש לך ריח של זבל.‬
‫זבל ללוף. המשימה הסתיימה.‬
‫אתה משוחרר.‬
‫היא הערימה עליי.‬
‫היא העמידה פנים שאכפת לה,‬ ‫אבל לא היה חשוב מה קרה לי‬
‫כל עוד עשיתי מה שהיא רצתה.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני מצטערת, אבל לא נתת לה.‬ ‫צ'לסי המזויפת לא הצליחה.‬
‫לא רק צ'לסי המזויפת. גם צ'לסי האמיתית.‬
‫הגיע הזמן שנדאג זה לזה.‬
‫עלינו למצוא כוכב לכת‬
‫לכלבים.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬