‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫סטלה, הייתם אמורים לשוב לפני שעה.‬
‫איפה אתם? למה לא שבתם?‬
‫היי, לוף. תירגע, הכול בשליטה…‬
‫היי, סליחה. אבל…‬
‫זו חמאת בוטנים על הגבות שלך?‬
‫הכול בסדר?‬
‫רגע, את לא סטלה? הגוף שלך נחטף?‬
‫הכי טוב שיש.‬
‫לוף, תוכל להודיע למועצה שאאחר קצת?‬
‫הערכת העובדים שלי נקבעה…‬
‫לאחה"צ, אני יודע.‬
‫ביקורת היא דבר מפחיד.‬
‫מה אם יגלו שתמיד שנאת להיות בחלל החיצון?‬
‫מה? תמיד שנאת…?‬
‫לא, לוף, זה לא מדאיג אותי.‬
‫ברור שלא, כי את את.‬
‫את תמיד יודעת איך…‬
‫יש לך נוסעים סמויים?‬
‫האחד דומה לצ'וניס והשני לאד.‬
‫רגע, מה קורה?‬
‫אלו אנשי הצוות?‬
‫"תקלטו, הם היו גיבורים שיצאו להצלה‬
‫ועכשיו הם תינוקות חמודים ומתוקים‬
‫כל כך מקסימים‬
‫הגורים החמודים ביותר בלהקה‬
‫- צ'וניס -‬
‫גורים בחלל!‬
‫כן!‬
‫גורים בחלל!‬
‫-כן!‬
‫כן, גורים מתוקים וחמודים‬
‫והחברים הכי טובים שלי!"‬
‫- עשרים וארבע שעות קודם (168 שעות כלב) -‬
‫יש לי הרגשה טובה לגבי הכוכב הזה.‬
‫אמרת את זה בכל פעם שנחתנו על כוכב לכת.‬
‫כן, במשך חודשים.‬
‫פעמים רבות יותר משאפשר לספור.‬
‫מה? אין מצב.‬
‫אני חושב שמצאנו.‬
‫אני חושב שמצאנו!‬
‫טוב, אני יודע שהכוכבים האחרונים לא עמדו‬
‫בדרישות הגבוהות מאוד של המועצה, אבל הפעם…‬
‫חרקים במים.‬
‫בואו נתחפף.‬
‫מה רע בלשתות חרקים? חסר לכם לימון?‬
‫עשיתי זאת בכוכב שלי. גם בני האדם יכולים.‬
‫קירה, בני אדם הם לא הבעיה. למעשה…‬
‫למעשה, נוכל לרומם את רוחנו הירודה‬
‫אם נעשה מה שבני האדם היו עושים.‬
‫לכבוש ולטעון שגילינו את המקום?‬
‫לא.‬
‫אנחנו לוקחים לעצמנו יום חופשי.‬
‫אתה מתלוצץ.‬ ‫-אני נשמע כמו אחד שמתלוצץ?‬
‫כן, כמעט תמיד.‬
‫יש לי הערכת עובדים מחר.‬
‫מחר יגיע רק מחר.‬
‫זה משאיר לנו מספיק זמן להירגע.‬
‫אני יכולה לדבר איתך רגע?‬
‫זבל, זאת ההזדמנות שלי להראות למועצה‬
‫שאני ראויה להיות קפטן. עליי להתכונן.‬
‫את בסדר, סטלה. אם כבר, את מוכנה יותר מדי.‬
‫מוכנה יותר מדי? לא.‬
‫לא, במובן טוב. אבל תראי אותנו.‬
‫נכון. אם זה בסדר, אני פשוט אשאר…‬
‫ברור! למעשה, זו פקודה.‬
‫אסור לך לכייף. בואו, חבר'ה.‬
‫מה? אני צמאה.‬
‫שלוש איכויות של קפטן יוצא מן הכלל.‬
‫אסטרטגיה, תובנה, ריכוז…‬
‫לא. תובנה, ניהול לחצים, אסטרטגיה, תובנה…‬
‫בחייך, סטלה, את יותר טובה מזה!‬
‫- אמנות המלחמה לכלבים -‬
‫שלום, חברת המועצה דוכסית.‬
‫טוב, ראשית, לגשת בביטחון…‬
‫את לא עושה את זה נכון!‬
‫אגודל בחוץ, יד פתוחה.‬
‫לא, יש לציית לחוקים ולנהלים!‬
‫שמע למועצה ואל תפיל את הנשק!‬
‫נהלי מפגש ראשון עם מין חייזרי.‬
‫לנסות להרגיע את הרוחות? כן!‬
‫טוב, צוות, בואו נחזור…‬
‫מחשב, אתר את אנשי הצוות.‬
‫כל הצוות נוכח.‬
‫מיקום, חדר כביסה.‬
‫חדר הכביסה?‬
‫אוי, לא. מה הם עשו?‬
‫זבל?‬
‫נומי.‬
‫צ'וניס, אתם כאן?‬
‫מה?‬
‫מה אני עושה?‬
‫סטלה!‬
‫תתפסי אותי!‬
‫סטלה, תראי אותי!‬
‫אני אתפוס אותך!‬
‫מה קרה?!‬
‫אני אספר לך!‬ ‫-אני!‬
‫אחד אחד!‬
‫טוב, אז אני הייתי המנהיג.‬
‫שוטטנו בשוק ואכלנו דברים טעימים בחינם.‬
‫זאת אומרת, טעימות?‬
‫כן, טעימות!‬
‫את כל הטעימות.‬
‫העמדנו פנים שיש לנו כסף כדי לקנות דברים,‬
‫אבל לא היה לנו.‬
‫סטלה, תוכלי ללטף לי את האף?‬
‫לא, אני!‬
‫האף שלי הוא אף הקפטן אז צריך ללטף אותו.‬
‫אני לא… יודע מה? תסיים את הסיפור.‬
‫אז בשוק צמחי מי החרקים, זבל…‬
‫כשהוא עדיין היה בוגר.‬ ‫-כן, הוא עדיין היה גדול.‬
‫אני הקפטן!‬
‫כן, אז הוא הכניס לפה חטיף,‬
‫רק שזה לא היה חטיף.‬
‫אבל הוא לא לעס אותו.‬
‫היה לזה טעם של נעל, אבל חי.‬
‫ואז כולם בשוק כעסו עלינו נורא.‬
‫וכולם עשו פרצופים,‬ ‫כאילו, "אנחנו כועסים עליכם!"‬
‫זאת אומרת, עלינו.‬
‫טוב, אז נמלטתם מאספסוף זועם‬
‫כי כמעט אכלת בטעות תינוק, זבל?‬
‫היה לזה טעם של ארנק חי.‬
‫בכל אופן, כולנו פחדנו נורא חוץ מקפטן אני!‬
‫נכון. קפטן זבל היה אמיץ מאוד.‬
‫הוא אמר באומץ…‬
‫"בואו נברח מהם, ברגע זה!"‬
‫ואז נתקלנו בבחור חייזרי מוזר.‬
‫אני ראיתי אותו קודם.‬
‫הוא נראה ערמומי, אז אמרתי,‬
‫"תעזור להסתיר אותנו?"‬
‫והוא אמר, "בטח, רוצים להיהפך לתינוקות?"‬
‫אז אמרתי,‬
‫"בסדר, תהפוך אותנו לתינוקות וכך נתחפש!"‬
‫וכך הצלחנו לחמוק מהאספסוף.‬ ‫קפטן זבל הציל את המצב!‬
‫נכון, כך עשיתי.‬
‫אחר כך התקדמנו בגלגלונים עד ל"פלוטו".‬
‫אני עומדת להקיא.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫כן, צ'וניס כבר הקיא בפינה.‬
‫פעמיים!‬
‫טוב, זה בסדר.‬
‫אני אטפל בזה. צריך רק…‬
‫תראו אותי!‬
‫בשם כל…‬
‫נומי, לא לגעת בכפתור הטורבו.‬
‫אנחנו לא בחלל אפילו!‬
‫סטלה, הייתם אמורים לשוב לפני שעה.‬
‫איפה אתם? למה לא שבתם?‬
‫היי, לוף. תירגע, הכול בשליטה…‬
‫רגע, מה קורה?‬
‫אלו אנשי הצוות?‬
‫לוף?‬
‫לוף, קום!‬
‫היי, לופי. הכנתי בפה חמאת בוטנים‬
‫מלעיסת בוטנים. רואה?‬
‫סטלה, תקשיבי, רק תחזרי ל"מלונה"!‬
‫ומה אגיד למועצה?‬
‫"סליחה שאיחרתי.‬ ‫חברי הצוות שלי נהפכו לגורים.‬
‫תסכימו למנות אותי לקפטן?‬
‫לעולם לא? צודקים!"‬
‫אבל מה אם תוכלי להשתמש במכונת הגנים‬
‫ותהפכי אותם שוב למבוגרים‬ ‫לפני שתפגשי את המועצה?‬
‫זה יכול להצליח, אבל הטייסת והקפטן שלי…‬
‫אני תכף מקיאה קיא!‬ ‫-עסוקים.‬
‫שירים על קיא עושים לי בחילה.‬ ‫חייב ללכת. את תסתדרי!‬
‫קדימה, זבל!‬
‫זבל!‬
‫טוב, ביטחון, סטלה. עדיין אפשר לחזור בזמן.‬
‫זה מדגדג.‬
‫תורך!‬
‫כן!‬
‫שלי.‬ ‫-אני מהירה!‬
‫נומי, אני עדיין יכולה‬ ‫להגיע לפגישה החשובה שלי.‬
‫אני צריכה רק שתחזיקי את הבקר ככה בדיוק.‬ ‫את יכולה?‬
‫קיצור דרך!‬
‫כן!‬
‫נומי!‬
‫תני לי לנהוג עכשיו.‬ ‫-לא! אני רוצה!‬
‫תראי!‬
‫נומי, עבודה נהדרת אבל עכשיו תורה של סטלה.‬
‫כן!‬
‫לעמדות הקרב!‬
‫לא.‬
‫אני רוצה לצאת!‬
‫סטלה, כקפטן, אני פוקד עלייך…‬
‫לא. שבו בשקט.‬
‫אני מנסה להגן עליכם מפני זה!‬ ‫-די!‬
‫לא לזוז, גורונים.‬
‫צריך ללמד את הרעים האלה נימוסים.‬
‫טוב, נוהל מפגש ראשון עם מין חייזרי‬
‫הוא להרגיע קונפליקט אפשרי.‬
‫היי, חברים. ברור שלשבור ולקצור חלקי חילוף‬
‫זה הקטע שלכם, אבל תהיתי אם תוכלו…‬
‫טוב, ככה אתם רוצים לשחק? בסדר!‬
‫יש לי פגישה חשובה ואתם גורמים לי לאחר!‬
‫סטלה והנשרים!‬
‫סטלה, דוכסית באה לחפש אותך‬ ‫ושאלה למה לא באת לפגישה.‬
‫העמדתי פני מת במקום לשקר.‬
‫לוף, עיתוי לא טוב!‬ ‫עליי להציל חללית ולהגן על גורים‬
‫כשנשרי חלל מנסים לחסל אותי.‬
‫נשרי חלל! כואב לי בריאות.‬
‫רגע, אני לוקח את המשאף שלי.‬
‫כן!‬
‫למה רציתי להיות קפטן בכלל?‬
‫איני בנויה לזה!‬ ‫לא אצליח לנהל גנון, שלא לדבר…‬
‫זהו זה. גנון!‬
‫טוב, גורי ה"פלוטו"!‬
‫איש לא יקרע לגזרים את הספינה שלנו.‬
‫רוצים להציל את המצב?‬
‫כן!‬ ‫-תחת הקפטן הגדול שלכם.‬
‫אני הקפטן!‬
‫כן, זה מה שאתה!‬
‫נומי, את תטיסי את אווירון החלל הגדול.‬
‫צ'וניס, תמלא את המנוע האחרון באש!‬
‫אד, אל תסתבך בצרה!‬
‫לא, רגע, תתחבא מפני צרות.‬
‫אני הילד הכי ערמומי.‬
‫נכון מאוד, חבר.‬
‫וקירה, לכי להשגיח מפני רעים.‬
‫אני מעולה בזה!‬
‫נומי, תגרמי לספינה לעשות "זום"!‬
‫גורים, מי רוצה לעזור לסטלה‬ ‫לשוב בזמן לפגישה שלה?‬
‫זאת אומרת, נומי,‬ ‫רוצה ללחוץ עכשיו על כפתור הטורבו?‬
‫לופי, איזה כיף לראות אותך!‬
‫סטלה, איך משהו חמוד כל כך‬ ‫יכול להיות כל כך מטריד?‬
‫נקווה שזה יצליח.‬
‫זאת לא הייתה בדיחה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני צוחקת כי פספסתי את הפגישה,‬
‫והרסתי את הספינה ובטח גם את הקריירה שלי.‬
‫סטלה,‬
‫לא התייצבת להערכת עובדים.‬ ‫-אני יודעת. אני מצטערת.‬
‫דוכסית, זו לא אשמתה. היא…‬
‫שקט, לוף.‬
‫בואי, סטלה. נעשה זאת עכשיו.‬
‫בסדר, בטח.‬
‫יש לי אגודלים עכשיו?‬
‫גורים?‬
‫כן, סליחה, דוכסית. היה עליי להישאר איתם‬
‫אבל רציתי להצטיין בהערכה. השתדלתי‬
‫לעשות את הדבר הנכון, אבל…‬
‫אני מסכימה.‬
‫כך עשית והרשמת אותי.‬
‫הוכחת שנחישות של חבר צוות אחד‬
‫יכולה לגרום לכל השאר לגדול.‬
‫את נכס ל"מלונה".‬ ‫דרגת הקפטן אינה רחוקה ממך.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה, אני…‬
‫- מזנון הכלב הטוב -‬
‫כן!‬ ‫-הנה היא.‬
‫כן, סטלה!‬ ‫-אנחנו בעדך!‬
‫עוד לא סיפרתי לכם איך היה.‬
‫אין צורך. ראינו אותך בפעולה כל הזמן.‬
‫היית מדהימה.‬
‫רגע, אז אתם זוכרים הכול?‬
‫בהחלט.‬
‫אנחנו זוכרים הכול.‬
‫כן. סליחה על הבלגן שעשינו בספינה,‬
‫כולל הבלגן שכנראה עוד לא גילית.‬
‫אבל הכנו את זה בשבילך.‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫מקסים שהכנתם את זה כשהייתם גורים.‬
‫כן, בדיוק. כשהיינו גורים.‬
‫הריעו לקפטן לעתיד סטלה!‬
‫סטלה!‬
‫לכי על זה, ילדה!‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬