Presenteras av Trongle och Gurbles studsmatteförsäkringar.
Ni hörde mig.
Nu ska vi se. Vem dog, vem dog?
Alla i den här stan är så friska.
Kom igen, en gång till!
Vad är det här?
"Fint piano."
"Gratis hämtning idag, väldigt tungt. För mer information, kontakta... "
Vad? Min syster Agnes? Men vi är ju osams!
Förlåt, Helen! Vi känner inte till vår egen styrka.
Ni två, starkisarna! Kom hit!
Ni måste hämta ett piano åt mig.
Jag ids inte göra det själv.
Och det är hemma hos min syster och vi ligger i fejd.
Som tack får ni ett föremål från min läskiga koffert. Ett!
Aphand. Andelampa.
Spegel som låter dig prata med döda kändisar.
Intressant val.
Den är så symmetrisk och har en fin tyngd.
Hallå! Det är en magisk hästsko.
Den ger två personer en önskan. Låter det bekant?
Man kan önska sig vad som helst med den!
Hämta pianot åt mig, så är den er.
- Så ni två spelar piano? - Ja, frun.
Jag kan inte få nog av att klinka på de musikaliska tangenterna.
Då är det bäst att ni går. Det är långt till andra sidan stan.
Ja, frun.
Jösses. Jag glömde att pianon är tunga.
Har du ingen kärra eller...
Då går vi.
Okej, så den där önskningen...
Vi kan nog anta att vi tänker samma sak.
- Önska dig en studsmatta! - Önska dig en studsmatta!
Ja, vi sa samma sak! Vi är alltid synkade.
Disko, vattenmelon, cowboy!
Megasoppa, åldersgrupp. Fnitter fnitter fnitterilej!
Broschyr! Mal!
- Vilken bro? - Vi stöttar Trollie.
Kiff, Barry, piano.
Vill ni gå över min bro? Vi får se om ni får.
Gör er redo för en av mina berömda sofistikerade gåtor.
Så, vad sägs om...
Vad är...
Okej, okej. Vad är svartvitt och plinkar när man slår på det?
Det här pianot?
Ja. Bra, det är bra.
- Är du lite ur form i dag, Trollie? - Ja, jag är ledsen, ungar.
Jag bråkade med gåtklubben på knytkalaset igår kväll.
Vi skulle gärna höra mer, men har ett stort piano att flytta.
- Vill ni ha lite hjälp? - Visst.
Du undrar nog hur Kiff och Bar lyckades flytta ett piano.
Men man kan säga att det ger oss en studsmatta.
Jag är så trött på de andra i gåtklubben.
De anklagade mig för att inte dra mitt strå till stacken!
Det känns fånigt att avsluta en meningsfull vänskap för nåt sånt.
Barry har rätt. Vi hade aldrig blivit bästa vänner-
om vi hade låtit fåniga meningsskiljaktigheter splittra oss.
Ni kanske har rätt. Längre än så här kan jag inte gå.
Mitt lillfinger kommer att värka ikväll.
Tack för hjälpen!
Ni kanske ska tänka om angående studsmattan.
Jag har hört att de är svåra att försäkra.
- Är de? - Det visste jag inte.
Här är Tabletowns berömda trappa.
Ska Kiff och Barry släpa ett tungt piano uppför 563 trappsteg?
Det här blir en vild åktur.
Det var så galet att vi tappade pianot nerför trapporna!
Jag vet. Och att vi stötte på Glarbin halvvägs upp-
och hur han fastnade i tangenterna och vi slog av hans stora hatt!
- Det måste ha sett så roligt ut! - Det såg definitivt roligt ut.
- Synd att ingen såg det. - Ja.
Klassiska saker man inte får missa.
Kiff, jag kom just på en lösning på vårt problem.
- Vi kan önska oss en annan sak. - Herregud, det tänkte jag också.
Jag antar att vi tänker samma sak igen?
Vi önskar oss att...
Marken ska vara studsig! Då är världen vår studsmatta!
Va? Nej! Vi borde önska att våra ben var fjädrar.
Kiff, kompis. Om våra ben var fjädrar skulle vi slå huvudet i taket-
- ...varje gång vi hoppade ur sängen. - Jag hör dig, kompis.
Men om vi önskade att marken skulle studsa överallt-
skulle fallfrukter studsa omkring överallt. Tänk på fruktträdgården.
Jag hör dig, compadre, och jag håller inte med.
TRONGLE GURBLE STUDSMATTEFÖRSÄKRINGAR
Älskling, jag bjöd på lunch i dag för att säga att jag vill gifta om mig.
Va? Vi har ju redan gift om oss!
Jag bad dig komma hit för att jag vill göra slut igen!
Det är så typiskt dig!
- När man bråkar en del - Finns inget rätt eller fel
Kom bara överens Vi förklarar med ens
För par är bättre än man tror
- Som strumpor och skor - Som strumpor och sandaler
- Nej skor så klart - Men jag gillar ju sandaler
Då är vi väl inte överens Den här gången
Men nästa gång kanske du kan tycka som jag
Jag tycker bara att sandaler med strumpor inte är så smart
Du sliter ut strumporna dina Snart är de inte fina
Och om de blir blöta kan du få fotröta
Men jag tycker skor och strumpor blir så väldigt varmt
Och mina tår vill leva fritt och sprattla vitt och brett
Och man slipper att knyta en svår knut
- Vi behöver en kompromiss - Ljuva kompromiss
Och se världen genom varandras ögon
Då ser vi båda att det är sant
Allt det bästa bildar par
- Som ett par strumpor och skor - Som strumpor och sandaler
Milda Matilda.
Ändrade du min beställning? Du är så kontrollerande!
- Låt mig äta vad jag vill! - Du är ju en slusk!
Barry, jag vill inte bråka om önskningen längre.
- Inte jag heller. - Bra.
Jag är så glad att du äntligen vill ha fjädrar som ben.
Vad? ag trodde att du äntligen ville ha studsig mark!
MUSKELKNUTTAR I PARKEN!
Är det två barn som flyttar ett stort piano och lyfter helt fel!
Typiskt! Vad ska vi bänkpressa nu?
Barry, inse att min önskningsidé är bättre.
Okej, jag erkänner det, i motsatta världen!
Vi är inte djur, vi kan lösa det här civiliserat.
Jag håller med. Vi måste hålla på anständigheten.
Du beter dig som ett korkat kontrollfreak!
Jaså? Du är en viljelös knäppgök!
Hallå! Muskelknuttar i parken bråkar inte!
Ni två måste bli sams.
Nu mår jag bättre. Det hjälpte verkligen att prata med dig, Flam.
Du har varit till stor hjälp, Klon. Nu vet jag vad jag måste göra nu.
Jag måste bara lugna ner mig och sen, när vi får hästskon...
...måste jag ropa min önskan innan Kiff hinner säga sin.
Då ser hon att jag hade rätt och vänskapen är räddad.
Titta på klockan!
- Vad ska det föreställa? - Va? Det är pianot du bad oss hämta.
- Det är inget piano. - Vad sa du?
Vet ni korkade ungar inte ens vad ett piano är?
Det är böjt, gjort av mässing och man blåser i det.
Helen, vi gjorde jobbet. Kan du ge oss hästskon nu?
- Jag önskar att marken var studsig! - Jag önskar att våra ben var fjädrar!
Bråkar ni om önskningen? Klassiker!
Den gamla magiska hästskon blir aldrig använd.
- Jag sa "fjäderben"! - Jag sa "studsig mark"!
Agnes och jag kom aldrig överens om en önskning.
- Vi är osynkade. - Hur gick det här till?
Barry, jag vill ta tillbaka det jag sa när vi blev bänkpressade.
Jag gick för långt.
Jag med! Jag känner mig hemsk. Jag var en riktig Helen.
- Det var onödigt. - Ett försök till?
Jag är redo om du är det.
Jag önskar att inget av det här hade hänt.
Jag önskar att vi aldrig hade hämtat pianot åt Helen!
Va? Vänta! Önska inte det! Nej, min xylofon!
- Tänker du samma sak som jag? - Jag tror det.
Skottkärra mot solnedgången med hjärtevärmande musik.
- Minns du den där trappgrejen? - Det var galet.
- Det var dagens höjdpunkt. - Det var så fantastiskt!