A Trongle&Gurble Trambulinbiztosító támogatásával.
Jól hallották!
Lássuk, ki halt meg!
Ebben a városban mindenki olyan egészséges!
Gyerünk, még egyszer!
Hát ez meg mi?
"Csodás zongora."
"Ingyen elhozható, csak ma. Nagyon nehéz. További információ..."
Micsoda? A húgom, Agnes? De mi összevesztünk!
Bocs, Helen! Nem jól mértük fel az erőnket.
Hé, két erőművész! Gyertek csak ide!
El kéne hoznotok nekem egy zongorát.
Elhoznám én is, csak nem akarom.
A húgomnál van, és épp viszálykodunk, szóval tegyétek meg,
és kaptok valamit a Lidérces Ládámból. Egy valamit!
Majommancs. Dzsinnlámpa.
Tükör, amivel halott celebekkel beszélhetsz.
Érdekes választás.
Olyan szimmetrikus, és a súlya is jó.
Hahó! Az egy varázspatkó.
Teljesíti két ember egyetlen kívánságát.
Rémlik?
Konkrétan bármit kívánhattok vele a világon?
Hozzátok el a zongorát, és a tiétek!
- Mindketten zongoráztok? - Igen, asszonyom.
Nem tudunk betelni a klimpírozással a vén billentyűkön.
Akkor jobb, ha indultok! Jó messzire mentek.
Igen, asszonyom.
Nahát! Elfelejtettem, hogy a zongorák híresen nehezek.
Nincs egy molnárkocsija?
Akkor mi megyünk is!
Oké, szóval ez a kívánság dolog...
Szerintem mindketten ugyanarra gondolunk.
- Kérek egy trambulint! - Kérek egy trambulint!
Ugyanazt mondtuk! Mindig összhangban vagyunk.
Diszkó! Görögdinnye! Cowboy!
Megaleves! Korcsoport! Kunci-binci-bonci-hopp!
Röpirat! Moly!
- Melyik híd? - Támogassuk Trollie trollt!
Kiff, Barry, zongora!
Át akartok kelni a hídon? Lássuk, sikerül-e!
Készüljetek egyik híres, bonyolult rejtvényemre!
Szóval, legyen mondjuk...
Mi az, ami...?
No! Mi az, ami fekete-fehér és zenei hangot ad, ha leütöd?
Ez a zongora?
Igen. Helyes a megfejtés.
- Nem vagy ma formában, Trollie? - Sajnálom, srácok.
Tegnap este összevesztem a Talányos Társasággal.
Meghallgatnánk, de el kell vinnünk a zongorát.
- Segítsek? - Persze.
Biztosan tűnődsz, mit csinál Kiff és Bar a zongorával.
Legyen elég annyi, hogy kapunk érte egy trambulint.
Elegem van a nagyképű Talányosokból!
Megvádoltak, hogy nem veszem ki a részem a munkából. Én!
Kicsit butaságnak tűnik
emiatt véget vetni egy barátságnak, nem?
Igaza van. Mi sem lennénk ilyen régóta barátok,
ha hagyjuk, hogy buta viták elválasszanak.
Sosem hagytuk, sosem fogjuk.
Talán igazatok van. Eddig tudtam jönni veletek.
A kisujjam ezt nem köszöni meg.
Kösz a segítséget!
Hé! Átgondolhatnátok a trambulin-dolgot.
Úgy hallottam, nem egyszerű a biztosítása.
- Tényleg? - Nem is tudtam.
Íme, a híres asztalvárosi lépcsők!
Kiff és Barry vajon felcipeli a súlyos zongorát az 563 lépcsőn?
Ez durva menet lesz!
Őrület volt, ahogy a zongora mindig lebucskázott a lépcsőn!
Tudom! És ahogy félúton összefutottunk Glarbinnel,
és a kabátja a billentyűkbe akadt, és folyton levertük a kalapját!
- Az vicces látvány volt! - Vicces volt, az biztos is!
- Kár, hogy senki sem látta. - Igen.
Klasszikus, kihagyhatatlan!
Kiff, lenne egy zseniális megoldás a problémánkra.
- Tudom, mit kívánjunk inkább. - Én is pont erre gondoltam!
Kijelenthetjük, hogy megint ugyanarra gondolunk, ugye?
A kívánságunk...
... hogy a talaj legyen rugalmas! Az egész világ a trambulinunk lenne!
Mi? Nem! Inkább kívánjuk azt, hogy a lábunk legyen rugós!
Kiff, haver! Ha rugós lenne a lábunk, bevernénk a fejünket a plafonba,
amikor kiugrunk az ágyból.
Aha. Értem, haver.
De ha azt kívánnánk, hogy a talaj ruganyos legyen,
mindenhol lehullott gyümölcsök pattognának.
Gyümölcsmészárlás lenne!
Én is értelek, barátom, és tisztelettel, nem értek egyet.
TRONGLE&GURBLE TRAMBULINBIZTOSÍTÁS
Kicsim! Azért hívtalak ma ebédelni, mert újra akarok házasodni veled.
Mi?! De már újraházasodtunk!
Én azért hívtalak ide, mert újra el akarok válni!
Ez annyira jellemző rád!
- Ha épp összevesztetek - Igaza senkinek nem lehet
A legjobb a megegyezés És elmondjuk, miért
Mert az egynél jobb a kettő
- Mint a zokni meg a cipő - Mint a zokni meg a szandál
- Nem, nyilván a cipő - Nekem a szandál a menő
Oké, most nem értünk egyet De csak most!
De legközelebb egyetértesz velem Vagy inkább te énvelem
Én-sze-rin-tem a szandál a zoknival Nem épp okos dolog
Szúrhat a zokniba is Egy kő vagy tövis
És ha vizesen látnád Azt hamar megbánnád
De ha együtt lenne a cipő és zokni Úgy meg lehet sülni
Mert a lábujjam nem szeret bezárva lenni
Én meg nem szeretek Strapás csomókat kötni
- Ehhez kompromisszum kell - Édes kompromisszum kell
A világot meglátni a másik szemével
Hisz az igazság kézenfekvő:
Az egynél jobb a kettő
- Mint a zokni és a cipő - Mint a zokni és a szandál
Juj!
Mást rendeltél nekem, míg vécén voltam?
Mindent irányítanod kell!
- Hadd egyek, amit akarok! - De te mindig salátát akarsz!
Barry, nem akarok a kívánság miatt veszekedni.
- Én sem. - Akkor jó.
Örülök, hogy végre belátod, a rugós láb jobb.
Mi? Azt hittem, végre te látod be: a rugalmas föld jobb!
IZOMAGY-PARK
Hé!
Az a két gyerek egy zongorát cipel?
És derékból emelnek, nem lábból?
Jaj, ne! Most mivel fogunk fekvenyomni?
Barry, lássuk be: az én kívánságom jobb.
Jó, elismerem. Egy másik világban!
Nem vagyunk állatok. Oldjuk meg civilizáltan!
Egyetértek. Tartsuk be az illemet!
Te ostoba, dodófejű kontrollmániás!
Igen? Te levakarhatatlan kullancs!
Hé! Nem izmozhattok egymással az Izomagy-parkban!
Ássátok el a csatabárdot!
Máris jobban érzem magam.
Sokat segített, hogy beszéltünk, Hantás.
Segített, hogy beszéltünk, Pojáca. Már tudom, mit kell tennem.
Lenyugodni, és nem elfelejteni, mi a fontos.
És amikor megkapjuk a patkót...
Hamarabb kimondani a kívánságom, mint Kiff az övét!
Akkor belátja, hogy igazam volt, és a barátságunk megmenekül.
Ajjaj!
Már ennyi az idő?
Ez meg mi akar lenni?
A zongora, amit elhozattál velünk Agnestől.
- Az nem zongora. - Hogy mi van?
Ostoba kölykök! Nem tudjátok, mi az a zongora?
Hajlított, rézből van, fújni kell...
Helen, elvégeztük a munkát. Ideadná a patkót?
- Legyen rugalmas a talaj! - Legyen rugós a lábunk!
Összevesztetek a kívánságon? Tipikus!
Azt a varázspatkót sosem fogja használni senki.
- Mondom: rugós lábak! - Mondom: rugalmas talaj!
Agnesszel mi sem tudtuk eldönteni, mit kívánjunk.
- Nem vagyunk összhangban. - Hogy lehetséges?
Barry, visszavonom, amit mondtam, amikor fekvenyomtak velünk.
Helytelen volt.
Én is! Szörnyen érzem magam. Tiszta Helen voltam.
- Ez felesleges. - Még egyszer?
Én kész vagyok.
Bár ne történt volna meg mindez!
Bár sose mentünk volna el a zongoráért Helennek!
Mi? Várjatok! Ezt ne! Ne, a xilofonom!
- Arra gondolsz, amire én? - Azt hiszem, igen.
A talicska elgurul az alkonyatba, szívmelengető zene mellett.
- Emlékszel a lépcsőre? - Az durva volt.
- A nap fénypontja! - Fantasztikus volt!