Sponzorováno trampolínovým pojištěním Trongle a Gurble P.
Slyšeli jste?
Podívejme, kdopak umřel.
Všichni v tomhle městě jsou tak zdraví.
Ještě jednou, děcka!
Copak to je?
"Nádherný klavír.
Pouze dnes za odnos, velmi těžké. Pro více informací kontaktujte..."
Cože? Moje sestra Agnes? Ale my jsme rozhádané.
Promiň, Helen! Neumíme odhadnout svou sílu.
Vy dva siláci! Pojďte sem!
Potřebuju, abyste mi došli pro klavír.
Mně samotné se nechce.
Je to u sestry a jsme rozhádané. Udělejte to pro mě
a dám vám jednu věc z mého kufru se strašidelnostmi.
Opičí tlapka. Kouzelná lampa.
Zrcadlo na hovory s mrtvými celebritami.
Zajímavá volba.
Je tak symetrická a má fajn hmotnost.
Haló! To je kouzelná podkova.
Splní dvěma lidem jakékoli přání.
Říká vám to něco?
Můžete si přát cokoli na světě.
Sežeňte mi ten klavír a podkova je jen vaše.
- Vy dva hrajete na klavír? - Ano, madam.
Nemůžu se nabažit brnkání na starý hrající chrup.
Měli byste raději jít. Máte to daleko.
Ano, madam.
Chlape, zapomněla jsem, že jsou klavíry tak těžké.
Nemáš rudl nebo něco?
Mizíme.
Ohledně toho přání...
Myslím, že oba myslíme na totéž.
- Přát si trampolínu! - Přát si trampolínu!
Jo, řekli jsme totéž. Jsme vždycky synchronizovaní.
Disko, meloun, kovboj!
Polívka, dodávka.
Brožura! Můra!
- Který most? - Podpořme Trollieho.
Kiff, Barry, klavír.
Zkusíte přejít přes můj most? Jestli to zvládnete.
Připravte se na mou důmyslnou hádanku.
Tak co...
Co je...
Co je černé a bílé a břinkne to, když do toho bouchnete?
Tenhle klavír?
Jo. Dobře, to je dobře.
- Jsi dnes trochu mimo, co, Trollie? - Jo, promiňte.
Včera jsem se pohádal s Hádankářskou společností.
Poslechli bychom si víc, ale musíme pohnout s klavírem.
- Nepotřebujete pomoc? - Jasně.
Divíš se, proč Kiff a Barry stěhují klavír?
Řekněme, že z toho pro nás kouká trampolína.
Už mám dost těch namyšlených hádankářů.
Prý nejsem dost zodpovědný. Já, Trollie!
Přijde mi hloupé
ukončit kvůli tomu důležité přátelství.
Barry má pravdu. Nebyli by z nás nejlepší kámoši,
kdyby nás rozdělily hloupé hádky.
To se nikdy nestane.
Asi máte pravdu. Dál vás už nemůžu vzít.
Můj malíček si dnes bude stěžovat.
Díky za pomoc!
Měli byste přehodnotit tu trampolínu.
Slyšel jsem, že je problém ji pojistit.
- Fakt? - Safra, to jsem netušil.
A jsme tu. Slavné Stolákovské schody.
Kiff a Barry táhnou klavír do 563 schodů?
Tohle bude divoká jízda.
Šílené, jak nám ten klavír furt padal ze schodů!
A jak jsme v půlce potkali Glarbina
a plášť se mu zamotal do kláves a my mu shazovali klobouk!
- Muselo to vypadat fakt srandovně! - To teda vypadalo srandovně.
- Škoda, že to nikdo neviděl. - Jo.
Klasicky nepřehlédnutelné.
Přišel jsem na geniální řešení našeho problému.
- Vím, co si máme raději přát. - To já taky!
Určitě si myslíme totéž, že?
Přejeme si...
Pružnou zem, pak bude celý svět trampolínou.
Co? Ne! Máme si přát pružiny místo nohou.
Kiff, kdyby naše nohy byly pružiny, mlátili bychom
pokaždé hlavou o strop.
Rozumím, kámo.
Jen myslím, že kdybychom si přáli pružnou zem,
ovoce, co padá na zem, by všude hopsalo.
Mysli na masakry v sadech.
Rozumím ti a s úctou nesouhlasím.
TRAMPOLÍNOVÉ POJIŠTĚNÍ TRONGLE GURULE
Pozval jsem tě na oběd, protože se chci s tebou znovu oženit.
Co? Zlato, to už jsme udělali.
Pozvala jsem tě sem, protože se chci rozejít.
To jsi celá ty!
- Když se hádáte. - Nikdo se nemýlí ani nemá pravdu.
Musíte se sladit a řekneme vám proč.
Protože věci jsou nejlepší ve dvou.
- Jako pár ponožek a bot. - Jako pár ponožek a sandálů.
- Ne. Samozřejmě bot. - Ale já rád sandály s ponožkami.
Fajn, tak se tentokrát neshodneme.
Ale příště se přidej ke mně. Nebo ty ke mně.
Myslím, že sandály s ponožkami nejsou moc chytré.
Vystavuješ ponožky trnům a ostrým kamenům.
A když si je namočíš, budeš toho litovat.
Ale mně je v botách a ponožkách nesnesitelně vedro
a mé prsty se rády svobodně hýbou.
Nemluvím ani o zavazování tkaniček.
- Potřebujeme kompromis. - Příjemný kompromis.
A vidět svět očima druhého.
Pak oba uvidíme, že je pravda,
že věci jsou nejlepší ve dvou.
- Jako pár ponožek a sandálů. - Jako pár ponožek a bot.
Fuj.
Zlato, změnila jsi mou objednávku?
Jsi tak panovačná!
Nech mě jíst, co chci. Vždycky chceš salát.
Barry, už se kvůli tomu přání nechci hádat.
- Já taky ne. - Fajn.
Konečně to vidíš mýma očima, vidíš ty pružiny.
Co? Myslel jsem, že konečně vidíš tu pružnou zem.
SVALOVCI V PARKU!
Počkat!
Nejsou to dvě děti stěhující klavír,
co používají své zádové svaly místo noh?
S čím teď budeme posilovat?
Barry, smiř se s tím, moje přání je lepší.
Jo, uznávám to, v opačném světě!
Nejsme zvířata. Vyřešíme to civilizovaně.
Souhlas. Musíme zachovat dekorum.
Chováš se jako blbý manipulátor!
Jo? Ty seš zas strašný ocas!
U Svalovců v parku se nehádá!
Musíte to zarazit, vy dva.
Cítím se lépe.
Pomohlo mi si o tom promluvit, Flame.
Rozhovor s tebou mi pomohl, Klone. Vím, co musím udělat.
Musím se uklidnit, myslet na to důležité
a až dostaneme tu podkovu...
Musím zakřičet své přání dřív než Kiff,
uvidí, že jsem měl pravdu a přátelství bude zachráněno.
To ne!
Podívej, kolik je hodin!
Co to má být?
Co? To je ten klavír, který jsme měli donést od Agnes.
- To není klavír. - No neříkej.
Copak vy tupé děti nevíte, co je klavír?
Je to zakřivené, vyrobené z mosazi a fouká se do toho.
Zvládli jsme to. Dáš nám tu podkovu, prosím?
- Pružná zem! - Pružiny místo noh!
Hádáte se kvůli tomu přání? Klasika!
Tu kouzelnou podkovu snad nikdo nepoužije.
- Pružiny místo noh. - Pružná zem.
S Agnes jsme se taky nikdy neshodly.
- Nejsme synchronizovaní. - Jak to?
Barry, chci vzít zpět, co jsem řekla, když nás zvedali.
Bylo to úplně mimo.
Já taky! Cítím se hrozně. Byl jsem jako Helen.
- To nebylo nutné. - Tak znova?
Jestli jsi připravená.
Přeju si, aby se nic z toho nestalo.
Abychom bývali nešli Helen pro ten klavír!
Co? Moment! To ne! Můj xylofon ne!
- Myslíš na to samé? - Asi jo.
Odjet na trakaři do západu slunce s dojemnou hudbou.
- Pamatuješ na ty schody? - Šílené.
- To bylo nejlepší z celého dne. - Bylo to skvělé!