Oferit de catapultele GMW.
Cea mai populară catapultă din Oraşul Masă!
Mersi că aţi venit! N-aş fi putut termina sendvişul singur.
- Nicio problemă, Reggie! - Ne plac sendvişurile,
ne place să ajutăm oamenii şi-l iubim pe Reggie!
Ce faceţi acum?
Vine soră-mea să ne ia în 20 de minute.
Da, înţeleg...
Aţi încercat vreodată Pretendo Time?
E chestia aia când porţi ochelari şi te simţi într-o lume virtuală?
- Am auzit că-ţi face greaţă. - Văd că sunteţi sceptici,
dar am programat propria mea versiune a softului.
Am numit-o "Lumea lui Reggie".
Poţi face orice în Lumea lui Reggie. Vedeţi?
Am programat partea asta să arate exact ca curtea mea.
Da, dar am putea merge chiar în curtea ta.
- E acolo. - Gândeşti mărunt!
Era doar un exemplu.
Gândeşte-te la ceva imposibil pe care vrei să-l faci
şi eu te voi ajuta!
Presupun că ar fi tare să zbor.
- Am putea zbura deasupra primăriei. - Am vedea capetele caselor noastre!
E o joacă de copii pentru Lumea lui Reggie.
- Barry? - Kiff?
Încercaţi să daţi din mâini.
Flutură. Flutură. Flutură.
- Mi-e puţin greaţă... - Cum vi s-a părut?
- Bine. - Da.
Nu ne aşteptam la ceva nebunesc.
Pentru un joc făcut de un copil... A fost destul de bine!
Deci... Sora mea ajunge în curând.
Mai bine o aşteptăm afară.
Bine, ne vedem mai încolo.
- N-a fost pentru mine. - Frate... Nici pentru mine.
Reggie e ciudat cu calculatorul lui, nu?
- Da. - Ce?
Nimic, doar că am avut senzaţia că ne priveşte.
Ar fi fost tare să zburăm peste Oraşul Masă.
Când ajung acasă, găsesc pe net nişte filmări cu drona.
Când ajung acasă, beau un sifon, stomacul meu nu e prea bine.
Atunci asta facem, amice! Mergem acasă!
- Îmi place! - Iar miza nu poate fi mai mare.
Să-ţi găseşti drumul spre casă e o chestie de viaţă şi de moarte.
- Bună! - Terri!
- A doua pereche de ochelari de azi. - Acasă, Jeeves!
Îmi pare rău, Kiff, mai livrez o pizza înainte să vă duc acasă.
- Ce? - Ce?
Tipul a plătit în plus pentru "livrare la masă".
Trebuie să i-o duc şi să i-o servesc, altfel nu sunt plătită.
Deci intri sau...
Vreau să merg acasă, să văd pe internet filmări cu drone.
- Terri? - Îi trimit mesaje prietenei mele
despre starea actuală a economiei freelance.
Dacă vreţi să livraţi voi pizza, n-aveţi decât!
Cred că e deschis...
Alo? Am adus pizza!
Da, bună ziua, sunt în sufragerie.
Bine, hai să livrăm pizza asta, luăm alunele şi mergem acasă!
Da, foarte bine! Aproape ai ajuns în sufragerie.
Holul ăsta e mai lung decât ăla de la şcoală! Care e lung.
Tipul ăsta adoră catapultele.
Cred că e George Meredith Willows!
- Tipul din toate pozele de pe hol? - Da, sunt George Meredith Willows.
O pizza mare cu salam picant?
Da, îmi place să mănânc pizza la cină! Vouă nu?
- Ce faceţi? - Livrare la masă?
Nu aşa! Folosiţi catapulta!
- Ce se întâmplă? - Orice-ar fi, ne grăbim.
Trebuie să ajung acasă!
- Vă place catapulta mea? - Sigur!
Eu am inventat catapulta, să ştiţi. Catapultele au finanţat toate astea!
Ne dai banii, te rog?
Unde vă grăbiţi? Orice lucru important necesită timp:
educaţia, o masă bună, un joc distractiv...
Dacă eram nerăbdător, nu inventam catapulta.
Acum toată lumea are una pe masă.
- Ba nu. - Nu?
Atunci cum mi-am făcut toţi banii?
Nu-mi pasă de catapulte. Mă bucur că dumitale îţi pasă,
dar eu şi prietenul meu am avut o zi lungă şi ciudată, lui îi e greaţă
şi eu vreau acasă, să mă uit la clipuri cu drone pe net.
Deci vă vreţi banii, nu-i aşa?
"Unde sunt banii mei? Dă-mi banii!"
Numai asta contează pentru generaţia voastră!
Urmaţi-mă. Urmaţi-mă!
Când eram tânăr, era o onoare să-mi împărtăşească cineva mai în vârstă
secretele universului.
- Cred că e supărat pe noi. - El? Supărat pe noi?
Trebuia să fie o livrare rapidă!
Îţi dai seama cât efort emoţional facem acum?
Trebuie să mergem după el?
Nu stau pe holul ăsta toată viaţa.
Hai, Barry! Cu cât intrăm mai repede, cu atât ajungem mai repede acasă.
George Meredith Willows?
- E cineva? - Uşa!
- Ce se întâmplă? - Se mişcă podeaua!
Ţine-te bine!
Aoleu! Chiar e supărat pe noi!
O să ne arunce ca pe două felii de pizza!
Vreau doar să merg acasă!
Uite!
- Nu, stai, te rog, nu face asta! - Pa!
Cred că ăsta e sfârşitul, Barry!
Adio, Kiff! Ai fost o prietenă minunată!
- Şi tu, amice! Te iubesc! - Te iubesc atât de mult!
Durează mult până atingem solul!
Da! A fost o catapultă destul de puternică!
Hei! Uite Primăria!
Barry, zburăm!
Da!
- Uite! Casa ta! - Frisbee-ul meu!
Dar cum?
E imposibil, nu înţeleg!
Nu înţeleg... Nu... Nu înţeleg.
Nu înţeleg...
Kiff! Am fost tot timpul în Lumea lui Reggie!
- Sfinte Sisoe! - Conacul! Pizza! Catapulta!
- Reggie a făcut totul! - N-a fost mare lucru.
Reggie! Eşti un geniu!
Reggie! Reggie! Reggie! Reggie!
Reggie! Reggie! Reggie!
Da!
Oferit de Rentley, închirieri pulovere pe gât.
Închiriază-ţi viitorul azi!
- Ce faci acolo, Kiff? - Teme.
Am de desenat un părinte la muncă.
Şi o desenez pe uimitoarea mea mamă profesoară.
- Kiff! - Super! Şi desenul meu unde e?
Da, tată... Uite un desen cu tine exercitându-ţi profesia.
Acum ar putea părea că lenevesc. Şi chiar asta fac.
Dar mă şi gândesc la marea mea prezentare de azi.
Ştii ce? Te las să vii la următoarea şedinţă de prezentare
şi o să-ţi arăt cum face tatăl tău bănuţii.
Sper că sunteţi pregătiţi, fiindcă am multe idei pentru voi!
"Mulţumesc pentru aplauze. Le merit. O zi bună!"
Stai! Am greşit ordinea. Staţi să găsesc începutul...
L-am găsit!
O colivie cu cameră de oaspeţi.
Şi viitorul e acum!
Îmi miroase că timpul ţi-a expirat. Rulează spre ieşire!
N-am roţi...
- Ce ratat! - Cum ar fi să fii copilul lui?
Nu, de fapt, discutam despre alt ratat fără roţi
- ...pe care-l ştim. - Nu.
Afla mai devreme sau mai târziu. Mai bine să afle acum.
Hai să mergem!
Era doar puţin emoţionat...
- Îmi place la nebunie! - Bună, tată! Eşti bine?
Colivie cu cameră de oaspeţi, suporturi înalte de pahare?
- Tată, ideile astea sunt geniale! - Şi de ce s-a fâsâit treaba?
Ideile tale sunt grozave, dar prezentarea e... ciudată.
Trebuie să-ţi depăşeşti emoţiile.
N-o asculta, Martin! Aruncă firimituri mai departe!
Uită-te la el... Îi trebuie un plus de încredere.
Dacă ţi-aş aranja o întâlnire
cu un investitor important din Oraşul Masă?
Frumos din partea ta, Kiff. Dar acum am treabă cu Greg şi Linda.
Şi o să rămân pe veci la chestia asta. Nu mai am firimituri.
Ce ziceai de un investitor?
Da, nu, trebuie să închid. Bine, pa. Vine imediat la voi.
- Vrea cineva apă minerală? - Sigur.
Bine, staţi puţin.
Barry e asistentul unui tânăr investitor minune
şi voi doi aţi aranjat întâlnirea?
Da.
Cumpăraţi şi a doua insulă!
E evident că sunt un agent hollywoodian căutat.
Vedetă pe Klipklop? Director de companie?
- Sunt director la Terri Inc. - Mulţumesc că m-ai primit!
- Scuze, am mâinile... - Transpirate.
- E un semn bun, eşti pasionat! - Serios?
Arată-mi ce poţi!
Bună, eu sunt Martin şi am câteva idei pentru tine.
Prima e o colivie cu cameră de oaspeţi şi...
Crezi că e o prostie, nu? E-n regulă, am plecat.
- Glumeşti? E o idee grozavă! - Da?
- Da! Mi-ar plăcea să aflu mai multe! - Bine.
Crezi că suporturile de pahar Ar putea fi mai înalte
Sau îţi trebuie-o cămaşă La care gulerul să salte
Să ai patine fără roţi în picioare
Care să aibă pe talpă o răzătoare?
Mă dai pe spate!
Mai am destule, dacă ai timp!
Pentru tine, am tot timpul din lume.
Pune-ţi centura!
Pare o cataramă de curea Dar, de fapt, e o dronă
Ca să scapi de trafic Când mergi spre casă o tonă
- Un costum de duş impermeabil - Ce e la mijloc?
Pentru când vrei să te cureţi Dar să nu te uzi ioc
Inele-ceşcuţă, fermoare la chiloţi Tuns de sprâncene, sclipici
Am multe idei pentru tine aici
Nu poţi să-ţi umbreşti faţa Şi spatele deloc
Trebuie să-ţi iei o şapcă Cu dublu cozoroc
Cioc, cioc, ce se aude?
Bang, bang, e o mare ocazie
Cioc, cioc, ce se aude? Bang, bang, e o mare ocazie
Nu ştiu cum să-ţi spun, Martin, dar...
Cu asemenea idei, o să ajungi departe!
Mulţumesc mult! Care a fost ideea ta preferată?
Ultima chestie pe care ai spus-o.
Dubloneta? Şapca cu dublu cozoroc?
Da, aia. Pe baza marjei potenţiale de profit, cu identitatea ta de marcă,
ai putea deja lansa... tabelele, nu? Incredibil.
Dacă n-aş avea toţi banii blocaţi, aş investi şi ultimul cent!
Bine.
Investitoarea aia pare foarte implicată, nu?
Cât de acidulată bea tatăl tău apa?
- Stai, unde e? - Stă bosumflat în garaj.
- Planul nostru n-a funcţionat. - Deci sunt concediat?
Erai asistentul lui Terri. Hai să-l înveselim!
Tată, floricelele astea o să-ţi şteargă lacrimile.
Cheltuie-i pe toţi! O să-i recuperăm pe toţi şi nu numai!
Ce se întâmplă?
N-ai auzit ce-a zis investitoarea aia despre şapcă şi tabele?
Producţia se apropie de un milion de bucăţi.
- Un milion de bucăţi? - Am închiriat Arena Oraşului Masă.
- Ce? - Şi iată lista invitaţilor.
I-ai invitat doar pe cei trei investitori care au râs de tine?
Da. Deci trei persoane vin.
Arena are 15.000 de locuri, deci dacă mai vin 14.997 de oameni,
va fi un succes! Mersi, asistentule!
- Mamă, cum de eşti de acord? - Tatăl tău e atât de încrezător!
Foarte incitant! O să văd ce se întâmplă.
E-n regulă. Poate tata e un pic prea încrezător, dar ce se poate întâmpla?
Ai dreptate, caiet magic de schiţe! Tata nu poate umple arena.
Va trebui să fac un montaj cum n-am mai făcut niciodată!
E timpul să trecem la treabă Să umplem sala
Să pun funduri pe scaune Afişele merg mereu
Nu putem da greş Să umplem sala!
- Arena e plină! - Mulţumesc, Kiff!
Nimic din toate astea nu se întâmpla fără tine.
- Da. Păstrează-ţi încrederea, tată! - Şi ghici ce?
Am comandat pizza pentru petrecerea de după!
V-am adus pizza!
- Terri? De la Terri Inc? - Bună ziua, dle Trăncănici!
Kiff, îmi datorezi 20 de alune pentru... ce m-ai rugat să fac.
Kiff, asta înseamnă ce cred eu că înseamnă?
Terri nu e director pe bune. Am vrut să-ţi dau un imbold.
Ce? Credeam că Terri e o milionară excentrică
care livrează pizza pentru legătura cu omul de rând.
Şi acum explodează pe scenă omul momentului, Martin!
Cred că până aici mi-a fost... Din asta nu-mi mai revin.
- Nu, frate... - Îmi pare rău, încercam să ajut!
Eu...
- Scuze că aţi venit degeaba! - Tată, aşteaptă!
- Kiff, ce faci? - Tată, Terri nu e investitor,
dar încrederea era reală! Chiar cred în tine şi în ideile tale!
Doamnelor şi domnilor, am văzut viitorul şi este...
Dubloneta!
Viitorul este acum!
Ce?
Genial! Vizionar!
- Mersi! O să-mi cumpăraţi şepcile? - Nu, nu sunt investitor.
Sunt de la Rentley,
am venit să iau puloverul pe gât pe care l-ai închiriat.
- Îmi pare rău, tată... - Nu-i nimic, Kiff.
Se pare că lumea nu vrea invenţiile mele.
Serios?
Martin, nouă ne place invenţia ta
şi vrem s-o cumpărăm cu un milion de alune!
Ne-am recupera banii de la închirierea arenei!
Vă permiteţi aşa ceva?
Sigur că da. Economisim enorm mâncând firimituri gratis.
Nu cumpărăm niciodată de mâncare. Şi apă? E apă peste tot.
Super Sosiera!
- Ajung la chipsuri! - Şi eu la fel!
Mersi, Super Sosiera lui Greg şi a Lindei!
- Păcat că nu mi-a venit mie ideea. - Sau mie.
EU ŞI TATA LA MUNCĂ
Subtitrarea: Raluca Dimitriu