Hai să aud începutul:
♪ O... ♪ Așa. Unu, doi, trei.
Foarte bine.
Nu uitați, textul este pe primul loc.
"La început a fost Cuvîntul."
Deci, pe text trebuie să vă concentrați.
Faceți-l parte din muzică.
- Să inspirăm cu toții.
- Expirăm.
Excelent. Acum, să auzim acordul de deschidere.
Bine. Vocile de mijloc, un pic tare.
Vocile înalte sînt foarte bine.
Basul, un pic mai mult suflu.
Să încercăm din nou.
Bun, hai să vedem prima strofă.
Unu...
O, micuțule oraș Betleem,
cît de liniștit te vedem
peste somnul tău adînc și
fără vise, stelele tăcute trec...
Totuși, pe străzile tale întunecate
strălucește lumina veșnică
Speranțele și temerile
tuturor anilor
Se întîlnesc în tine
astă seară.
Excelent. Mai ales acel T de la sfîrșit.
Toată lumea împreună.
Foarte, foarte bine.
Excelent.
♪ Lăsați-mă să dorm ♪
♪ În somnul dimineții... ♪
♪ Nu trebuie să fiu nicăieri ♪
♪ Și visele mele încă mă mai cheamă ♪
♪ Lasă-ți problemele ♪
♪ Nu trebuie să ne mai facem griji acum... ♪
♪ Lumina zilei tremurînd printre copaci ♪
♪ Nu mă deranjați ♪
♪ Lasă-mă în pace... ♪
♪ Și dacă ai nevoie de un loc unde să te oprești ♪
♪ Unde să stai cînd ești obosit ♪
♪ Nu mai sînt nori de izgonit ♪
♪ În somnul de... ♪
Traducerea și adaptarea Valipod
Filisteni.
Mici filisteni. Leneși, vulgari și rîncezi.
Domnule Hunham?
Sunt ocupat acum.
Dr. Woodrup a cerut să vă vadă.
Ce vrea?
Cred că e vorba de vacanța de Crăciun.
Vin imediat.
Ce-i asta?
Prăjituri de Crăciun.
Le-am făcut pentru facultate.
Bine, nu pentru toată facultatea.
- Oricum, astea sînt pentru dumneavoastră. - Oh.
♪ A sosit timpul astăzi... ♪
♪ Inimile tinere pot merge pe drumul lor ♪
♪ Nu mai pot amîna nicio zi ♪
♪ Nu-mi pasă ce spun alții ♪
♪ Oricum ei cred că nu-i ascultăm ♪
♪ A venit timpul azi... ♪
Tully.
Ce faci cu lenjerie de damă?
Este același costum de baie pe care îl poartă
James Bond în "On Her Majesty's Secret Service".
Mai masculin de atît nu se poate.
De ce nu mergi în pantaloni scurți?
Pentru că mă duc la St. Kitts.
Nu voi fi singurul idiot
de pe plajă care poartă pantaloni scurți.
Oh. Atenție, toată lumea.
Tully se duce la St. Kitts.
Tot arată ca niște chiloți.
Ai dreptate, Crandall. M-ai prins.
Sunt chiloții mamei tale.
Spune-i mulțumesc, mi-a plăcut!
Hei, Tully.
Hei, unde-mi sînt țigările?
Țigările?
Mi-ai furat țigările.
Mă deranjează această acuzație nefondată.
Termină cu prostiile.
Acum nu mai am țigări.
Și Briggs spune că dintr-o dată ai avut cinci
pe care le-ai dat pe o revistă porno.
Nu mă complac în pornografie.
Mi-ajunge cît primesc de-adevăratelea.
Mai ales cu mama lui Crandall!
Hei, Kountze.
Zece dolari pentru asta?
E o pungă de 5 cenți.
Nu o lua, Harriman. Te păcălește.
- În plus, e iarbă de șanț. - Du-te naibii, Tully.
Asta e iarbă de calitate, bine?
Și spre deosebire de tine, eu sînt blocat aici.
Trebuie să mă țină pînă la Crăciun.
Ai milă de el, Harriman.
Este un biet orfan de Crăciun care nu are unde să se ducă.
Micul orfan de Crăciun are nevoie de iarbă și de pornografie.
Zece minute, doamnelor.
Zece minute.
♪ Lăsați-mă să dorm ♪
♪ În somnul zilei de mîine... ♪
♪ Nu trebuie să fim nicăieri ♪
♪ toate rămîn la locul lor ♪
♪ Lumina zilei tremurînd printre copaci ♪
♪ Nu mă deranjați ♪
♪ Lasă-mă în pace... ♪
♪ Țineți-mă cu voi pe pămînt ♪
♪ Mi-a lăsat grijile în urmă... ♪
♪ Să mă treziți cînd... ♪
♪ Începe eternitatea. ♪
Nu-mi vine să cred că ai scăpat.
Norocul irlandezilor.
Am crezut că ăsta e anul tău.
Așa a fost.
I-am spus lui Woodrup că mama are lupus.
Are?
Nu știu. Probabil.
Nu vorbim despre lucrurile astea.
Deci cine s-a procopsit?
Cine crezi?
Săracul nenorocit.
Rémy Martin. Louis XIII.
Cadou de Crăciun din partea Consiliului de Administrație.
Cîtă generozitate!
Îți mulțumesc din nou că faci asta, Hunham.
Nu te-aș fi rugat dacă nu era o urgență.
Oh, mama domnului Endicott, da.
Ce tragedie.
Oricum, nu e ca și cum ai fi avut de gînd să pleci din campus.
Și, bineînțeles, vine și cu un mic bonus.
Ei bine... "Non nobis solum nati sumus", presupun.
"Nu doar pentru noi înșine ne naștem."
Bănuiesc că e Cicero.
Cicero, da.
Foarte bine, Hardy. Ți-ai amintit.
În acest an vor fi doar patru băieți care vor rămîne.
Oh, da. Cunosc cîțiva dintre acești reprobabili.
Să fim puțin mai elastici în evaluare, da?
Este destul de greu pentru ei să nu fie acasă de sărbători.
Libertatea este ultimul lucru de care au nevoie acești băieți.
Paul, în sufletul tău ești un profesor excelent,
dar abordarea ta față de studenți este mai degrabă tradițională.
Această școală a fost fondată în 1797.
Credeam că tradiția e cheia aici.
- Atunci să zicem închistată. - Ah.
Știi, de neclintită, rezistentă la...
Da, da, da, da, știu ce înseamnă "închistat".
Uh, am înțeles.
Încă ești supărat că l-am picat pe Jordan Osgood.
Senatorul Osgood a fost foarte supărat cînd
Jordan nu a fost acceptat la Princeton, da.
Și încă am de suportat consecințele.
Hardy, chiar ar trebui să-i lăsăm pe acești băieți să treacă pe
lîngă noi atîta timp cît tati construiește o nouă sală de sport?
Bineînțeles că nu. Noi nu sîntem așa.
Dar nu putem ingnora politica.
Băiatul ăsta e prea prost să toarne pipi dintr-o cizmă.
Un adevărat troglodit.
Iisuse Hristoase, Paul.
Era tradiția de familie și fiul unuia dintre cei mai mari donatori ai noștri.
Te-ai gîndit vreodată că tatăl lui s-ar putea să se
aștepte la un pic de considerație
...pentru banii săi? - Și a obținut-o. O educație de primă clasă
.. pentru fiul său. Haide mă, Hardy.
Așa cum spunea Dr. Greene, "Singurul nostru scop
este să producem tineri cu un caracter bun".
Nu-mi pasă ce obișnuia să spună Dr. Greene.
"Și nu putem să ne sacrificăm
integritatea pe altarul legitimității lor."
Încerc doar să insuflu o disciplină academică de bază.
Asta e treaba mea. Nu este și a ta?
A fost.
Pînă cînd am devenit director
și am văzut că nu e atît de simplu să ții o școală pe linia de plutire.
Te-am implorat, te-am implorat să îi dai puștiului un C-.
Nu.
Există profesori aici care ar face acest lucru.
Eu nu sînt unul dintre ei.
Iată manualul și un set complet de chei.
Tot ceea ce trebuie să știi se află acolo.
Singura ta sarcină este să te asiguri că
băieții sînt în deplină siguranță și în stare bună.
Și măcar pretinde că ești o ființă umană.
Te rog.
Este Crăciunul.
Mă fut pe rahatul ăsta de jumătate de zi.
Unde naiba e Walleye?
Probabil se masturbează în salată.
- De ce ar face asta? - Pentru că e Walleye.
Cine știe ce face ciudatul ăla urît mirositor?
Dar tu te-ai gîndit direct la salată.
Adică, știi ceva sigur?
Pentru că eu mănînc salata aia.
Salve, domnilor.
Testele voastre.
Pot spune după fețele voastre că
mulți dintre voi sînt șocați de rezultat.
Eu, pe de altă parte, nu sînt, pentru că am
avut ghinionul de a vă preda în acest semestru.
Și chiar și cu limitările mele oculare,
am fost martor direct
la expresiile voastre înghețate, de neînțelegere.
Domnule, nu înțeleg.
Asta este evident.
Nu, dar... Nu pot pica la acest curs.
Oh, nu vă subestimați, domnule Kountze.
Chiar cred că puteți.
Trebuie să merg la Cornell.
Puțin probabil.
Vă rog, domnule. Tata o să o ia razna.
În regulă. În regulă.
În spiritul sezonului, presupun
că cel mai constructiv mod de a
vă trata deficiențele este să
vă ofer o reexaminare.
Veți avea cu toții o a doua încercare după pauză.
Bineînțeles, nu va fi același examen.
Vom lua în considerație lecții noi.
Nota dumneavoastră va media celor două.
Vă rog să deschideți cărțile la capitolul șase.
Războiul peloponesiac, domnilor.
L-ați întîlnit deja pe Pericle.
Acum pregătiți-vă să-l cunoașteți pe Demostene.
Nu vă supărați, domnule, dar este acesta cel
mai bun moment pentru a începe un nou capitol?
Adică, cu toții apreciem gestul cu
reexaminarea, dar au venit familiile noastre.
Știți, majoritatea profesorilor au anulat deja cursurile.
Mergem la capelă în 40 de minute, și apoi plecăm.
- Adică... mințile noastre sînt în altă parte.
Și unde anume este mintea dumneavoastră, domnule Tully?
Ăăă, nu știu.
St. Kitts.
Da, într-adevăr.
Văd că v-ați adus valiza.
Exact, domnule.
A fost un semestru foarte obositor.
Intrăm în material nou acum, chiar înainte de vacanță?
Sincer, este un pic absurd.
Domnule.
Ei bine, mi-ar părea rău să fiu absurd.
Așa că haideți să renunțăm la toată chestia
și rămînem la notele inițiale.
Scuzați-mă, domnule.
Cred că tuturor ne place mai mult prima opțiune.
Cum ziceai că-l cheamă pe tip? Uh, Demosthe-cine?
Desigur, mă aștept ca la întoarcere să fiți familiarizați
cu capitolul șase, așa că luați cu voi manualele, băieți.
Și dacă sînteți nemulțumiți,
vorbiți cu campionul dumneavoastră... domnul Tully.
Sînteți liberi.
Scăpăm mai repede, nu?
"Născut să izbăvească poporul Său"
"Născut copil și totuși rege"
"Născut să domnească în noi pentru totdeauna"
"Adu acum împărăția Ta plină de har."
Vă rog să luați loc.
Bine ați venit, elevi, profesori și părinți.
Știu că sînteți cu toții nerăbdători să începeți sărbătorile.
Îi văd pe băieți cum se mișcă pe scaunele lor.
Dar înainte să vă dăm drumul
către mesele generoase și binecuvîntările
familiei, să ne rugăm pentru cei mai puțin norocoși decît noi.
Să ne amintim de cei săraci și neajutorați,
de cei înfrigurați, înfometați și asupriți.
Lectură suplimentară în vacanță și fără test de reexaminare?
Faci mișto de mine, în pula mea?
Bună treabă, anus.
Poți să nu vorbești, te rog? Încerc să mă rog.
Mai bine te-ai ruga să nu te prind
singur, pentru că o să te bat măr.
Vorbește mai încet.
- Te aude Iisus. "...și toți cei care"
care nu cunosc bunătatea lui Dumnezeu.
Îmi pare rău să aud despre mama ta, Endicott.
Ce?
Oh. Da.
Mulțumesc.
Mda. Cu toții sîntem alături de ea.
...și harul tău.
Și, în final, să ne rugăm pentru sufletul
lui Curtis Lamb, promoția Barton din 1969.
Chiar anul acesta, Curtis și-a dat
viața cu vitejie în slujba țării sale.
Și permiteți-ne încă o dată să transmitem cele
mai profunde condoleanțe unuia dintre cei mai
dragi membri ai familiei Barton, mama sa, Mary.
Mary, ne amintim de Curtis ca de un
tînăr remarcabil și promițător
și știm că acest sezon de sărbători va
fi deosebit de dificil fără el.
Vă rugăm să știți că vă însoțim în durerea dumneavoastră.
Fie ca Dumnezeul atotputernic, care l-a protejat pe Avraam atunci
cînd și-a părăsit țara natală, să îi protejeze pe toți soldații
noștri curajoși pînă cînd vor fi aduși în siguranță acasă la noi.
Vă cerem aceasta prin Hristos, Domnul nostru.
Amin.
Vă urez tuturor un Crăciun fericit.
Sau, după caz, o Hanukkah fericită.
Domnule deputat, Crăciun fericit.
Crăciun fericit, tuturor.
Crăciun Fericit.
Mă bucur să te văd.
Mă bucur să vă văd. Crăciun Fericit.
Angus Tully.
Sunteți căutat la telefon.
Acum îmi spui asta?
Iubitule, ascultă.
Știu că e în ultimul moment, și eu sînt...
Am inima frîntă,
dar ai putea, te rog, să rămîi
la școală în vacanță, doar de data asta?
Stanley a muncit atît de mult
și nu am avut timp pentru luna de miere.
Sunteți căsătoriți din iulie.
Ați avut la dispoziție toate aceste luni.
Întotdeauna apare ceva.
Știu că cer mult, dar
știi cît de singură am fost.
Și eu m-am simțit singur!
Și cum rămîne cu Boston?
Ai promis că pe drum vom petrece ceva timp în Boston.
Angus, ascultă-mă.
Aceasta este noua noastră familie, da?
Știu că ți-e dor de tatăl tău... și mie...
dar e cineva nou în viața mea.
E doar de data asta, dragă.
Vom fi împreună în vacanța de primăvară
și vom avea toată vara la dispoziție.
Îmi bag pula în vară și îmi bag pula în Stanley.
Angus.
Îți bați joc de mine?
Trebuie să rămîn aici?
Mamă, te rog, nu face asta.
Te rog.
Bănuiesc că, la fel ca mine,
nu așa v-ați dorit să vă petreceți vacanța,
dar așa sînt vicisitudinile vieții.
Și, ca bărbați Barton, învățăm
să înfruntăm provocările
cu capul sus și cu
un spirit de curaj și prietenie.
Uh, în strictă conformitate cu
manualul, bineînțeles.
Domnule Tully, vă alăturați și dumneavoastră?
Ce s-a întîmplat cu St. Kitts?
A apărut ceva.
Așadar, pentru următoarele două săptămîni,
vom urma un program școlar standard...
Domnule? Domnule, sîntem în vacanță.
...ceea ce înseamnă că vom lua mesele
împreună, iar tu vei respecta orele obișnuite de studiu.
Studiu? Faci mișto de mine?
Războiul peloponesiac ne așteaptă, Domnule Kountze.
Pe dv. și pe domnul Tully.
Restul dintre voi puteți să luați un avans pentru semestrul următor.
O să merite. Veți vedea.
După ce că rămînem aici,
și acum sîntem pedepsiți pentru asta?
Vi se vor acorda pauze limitate pentru
recreere și activități fizice supravegheate.
Sala de sport nici măcar nu s-a deschis încă.
Da, au lăcuit doar jumătate din podea.
Aerul proaspăt vă va face bine.
Sunt -10 grade afară.
Iar romanii se scăldau goi în Tibrul înghețat.
Dificultățile construiesc caracterul, dle Tully.
Apropo, școala va opri căldura din
cămine și din sălile de curs,
așa că vom sta cu toții în dispensar.
Oh, Doamne. Doamne.
Asta e cea mai mare porcărie din toate timpurile.
Dacă trebuie să rămînem, de ce a trebuit nimerim cu Walleye?
Știi că studiat aici, nu?
Da, de aceea știe cum să ne provoace
durere maximă, sadicul pulii.
Cel puțin n-am rămas cu Decker.
Ne-ar fi urmărit pe toți, perversul.
Hei, băieți, așteptați o secundă.
Vreți una?
Nu. Am altceva.
Dă încoace.
Hei, nu fuma asta aici.
Nu vreau să fiu prins de Walleye.
Nu fi așa de laș.
Nu sînt laș, vreau doar să nu
ajung la Fork Union plătind pentru greșeala ta.
Teddy Kountze.
Jason Smith.
Da, știu cine ești.
Vrei și tu?
Uh, da.
Ai un braț grozav, omule.
Da, ei bine, e doar fotbal.
Păi și cum de-ai rămas aici?
Trebuia să merg la schi cu ai mei la Haystack,
dar tata a pus piciorul în prag
că nu pot veni acasă dacă nu mă tund.
Și de ce nu te tunzi?
Nesupunere civilă.
Da, sigur.
Nu, e de treabă. E doar o luptă a ambițiilor.
Totuși, speram să cedeze el primul,
pentru că zăpada de la Haystack este atît de mișto acum...
Dar tu, domnule Moto?
De ce-ai rămas?
Uh, nu. Numele meu este Ye-Joon.
Familia mea este în Coreea
și ei cred că este prea departe să călătoresc singur.
M-am gîndit ți s-a stricat ricșa.
Ce e o ricșă?
- Ești un căcănar, Kountze.
Mintea ta e o hazna și încă una superficială.
Cine e căcănarul, Tully?
Tu ești cel care ne-a stricat apele la istorie.
Hei.
Care e povestea ta?
Alex Ollerman.
Sunt aici pentru că părinții mei sînt într-o misiune în Paraguay.
Suntem LDS.
Mormoni, nu?
Nu purtați voi un fel de lenjerie magică?
Este o confuzie des întîlnită.
De fapt, se numește "haina templului"
și trebuie să o purtăm doar atunci cînd...
Hei, ce se întîmplă cu cei din oraș?
Hei, ce faci cu bradul nostru de Crăciun?
Școala ni l-a vîndut înapoi.
Pin scoțian, încă proaspăt.
Da, îl punem în parcare.
Facem asta în fiecare an.
Asta e cea mai mare porcărie din toate timpurile.
Bună, Mary.
Domnule Hunham.
Am auzit că anul ăsta ai rămas ca babysitter.
Cum ai reușit?
Oh, nu știu.
Cred că am picat pe cineva care a meritat-o din plin.
Oh, puștiul lui Osgood?
Da, un adevărat nemernic.
Bogat și prost.
O combinație frecventă pe aici.
Este ca ciumă.
Uh, și tu?
Vei fi și tu aici?
Singură-singurică.
Sora mea mai mică Peggy și soțul ei m-au invitat să
merg să-i vizitez la Roxbury, dar simt că este prea devreme.
Curtis va crede că îl abandonez.
Știi, acesta este ultimul loc în care
eu și copilul meu am fost împreună,
- ...în afară stația de autobuz. - Da.
Ei bine, de-abia aștept să văd ce ne gătiți.
Oh, nu, nu, nu. Nu aștepta.
Tot ceea ce avem este ce se află în acel walk-in.
Nu se fac livrări noi pînă în ianuarie.
Te superi dacă...
- Vrei și tu?
- În regulă. - Mulțumesc.
- Știți că este o necesitate. - Oh, da.
- Unde este fotografia mea? - Ce fotografie?
Cred că știi ce fotografie, și ai furat-o.
Resping această acuzație nefondată.
Dă-mi nenorocita mea de poză.
Hei, care e problema ta, Tully?
Ți-e dor de casă?
Ce? O să plîngi?
Băiețelului îi este dor de mămica lui?
Du-te-n pula mea, Kountze.
De ce ești aici? Unde ți-e familia?
Ne renovăm casa, bine?
E toată distrusă.
Depozitează uneltele și alte lucruri în camera mea.
Asta ți-au spus?
E iarnă, idiotule.
Nimeni nu-și renovează casa iarna.
Părinții tăi nu te vor în preajmă
pentru că ești un sociopat fără încredere în sine.
Hei, ușurel, băieți.
Un ce?
Adică, cine te-ar vrea ca fiu?
De aceea îi perii pe toți,
pentru că în adîncul sufletului știi că ești un nemernic.
În plus, la învățătură, ești un dezastru.
Adică, dacă aș fi în locul părinților tăi, nu te-aș mai vrea acasă.
Singurul prost din camera ta ești tu.
Dobitocule.
- Haideți! Haideți! Hei, hei, hei, hei!
Bine, bine, bine.
Despărțiți-vă. Despărțiți-vă. Despărțiți-vă.
Nu se băteau.
Înțeleg.
Și cine a început... chestia asta care nu era bătaie?
Domnule Tully, poate că ați putea
face puțină lumină asupra acestui subiect.
Domnule Kountze?
Domnule Smith?
Domnule Ollerman?
Domnule Park?
Bine, atunci vom face ca în legiunile romane.
În lipsa unei mărturisiri, păcatul
unui om este suferința fiecăruia.
Pentru fiecare minut de tăinuire a
adevărului, veți primi cu toții o pedeapsă.
Și eu care credeam că toți naziștii se ascund în Argentina.
Îneacă-te, Tully.
Acum, prima dintre aceste pedepse
e să curățați biblioteca, de sus pînă jos.
Curățați și partea de dedesubt a birourilor,
care sînt pline de muci, gumă și tot
felul de proteine vechi și de nedescris.
Ah, în genunchi, în praf,
respirînd pielea moartă a generațiilor de
studenți și găoaze de gîndaci uscați.
Kountze a început!
Bravo, domnule Ollerman!
Bravo!
Minunat!
Mulțumim, Mary!
Nu am mîncat tot asta la prînz?
Și era de rahat și atunci.
Considerați-vă norocoși.
În timpul celei de-a treia campanii punice,
între 149 și 146 î.Hr., romanii au asediat
Cartagina timp de trei ani.
- Pînă la final
cartaginezii au fost nevoiți să
mănînce nisip și să-și bea propria urină.
De aici și termenul "punitiv".
Uh... Mary?
Nu ai vrea să...
nu ai vrea să ni te alături?
Nu, sînt în regulă. Mulțumesc.
OK, știu că e tristă din cauza fiul ei,
dar totuși e plătită să facă o treabă
și ar trebui să o facă bine, nu?
Dar cred că, indiferent cît de proastă bucătăreasă
este, acum nu o vor mai putea concedia niciodată.
Mai taci din gură!
Nu ai idee prin ce a trecut femeia asta...
Știți, domnule Kountze, pentru majoritatea
oamenilor, viața este ca o scară de coteț.
Plină de rahat și scurtă.
Tu te-ai născut norocos.
Poate că într-o zi, voi degenerații ăștia mici
și încrezuți veți aprecia asta.
Dacă nu o veți face, îmi pare rău pentru voi
și înseamnă că noi nu ne-am făcut treaba.
Acum, mîncați.
♪ Dumnezeu să vă odihnească veseli, domnilor... ♪
♪ Nu lăsați nimic să vă descurajeze ♪
♪ Amintiți-vă de Hristos, Mîntuitorul nostru ♪
♪ Care s-a născut în ziua de Crăciun ♪
♪ Să ne salveze pe toți de puterea lui Satan ♪
♪ Cînd noi ne rătăciserăm ♪
♪ Ce veste de mîngîiere și bucurie ♪
♪ Și bucurie ♪
♪ Ce veste de... ♪
Așa este.
Următoarea întrebare pentru cinci puncte, fetelor.
Care sînt dimensiunile mașinii pe care o conduceți cel mai des?
Lățime și lungime.
Dimensiunile mașinii pe care o conduceți cel mai des. Jerry?
Este destul de lungă.
Păi, să vedem. Poate, uh, 2.5m pe 25?
Cum se cheamă mașina ta, Union Pacific? (companie de trenuri --> vagon)
- Oh, bună seara. - Bună seara.
Ce-i asta?
Nu știi de "The Newlywed Game"?
- Nu. - Pe ce planetă ai trăit pînă acum?
Nu prea mă uit la televizor.
Este o emisiune în care se pun întrebări cuplurilor
pentru a vedea cît de bine se cunosc unul pe celălalt.
Asta sună ca și cum ai căuta-o cu lumînarea.
Da, asta e și ideea.
Stai jos.
Hai.
Extinde-ți orizonturile.
Asta este o reluare din iulie.
Motiv pentru care premiile
sînt grătare Weber și ustensile de picnic.
Fascinant.
Dacă vom merge vreodată separat în vacanță
o voi trimite pe soția mea în...
- Oh. Mulțumesc.
Deci, ce fac băieții?
Distruși, si în trup și în spirit.
Bine, dar e Crăciunul, ia-i și tu mai ușor.
Oh, te rog.
Le-a fost ușor toată viața.
Nu știi asta.
Nu?
În plus, toată lumea ar trebui să fie cu familia de Crăciun.
- Hawaii, probabil. - Hawaii. Bine.
Spune că te va trimite la Santa Ana
și el se duce la Las Vegas.
Nimeni nu te poate supraveghea în Siberia.
Unde te duci?
- La Vegas. - Las Vegas?
- Da.
- Nu.
Ăștia vor divorța.
De unde știi?
Recunosc privirea aceea de dezamăgire profundă.
- Îl urăște.
Cît timp ai fost căsătorită?
Am fost logodită cu tatăl lui Curtis.
Dar a murit înainte să nasc.
Harold.
A lucrat în șantierul naval.
Într-o zi transportau un palet
mare de marfă și s-a rupt cablul.
L-a lovit drept în cap.
Erau oameni buni.
Amîndoi.
Și niciunul dintre ei nu a ajuns la 25 de ani.
Copilul meu nu avea nici măcar 20 de ani.
Îmi pare atît de rău.
Am luat această slujbă cînd Curtis
era mic pentru că am vrut să mă asigur
că va avea parte de o educație bună.
- Știi că a înflorit aici. - Da. A fost un copil grozav.
L-am avut un semestru.
Foarte perspicace.
Mm-hmm. Te-a urît.
Spunea că ești un căcănar.
Ei bine, cum am spus...
Un puști isteț. Perspicace.
Își dorea să meargă la Swarthmore.
El avea notele, dar eu nu aveam banii.
Chiar și cu ajutor de la facultate, nu a fost suficient.
Așa că, atunci cînd a fost chemat
și nu a primit amînare pentru studii, a plecat.
Știi ce mi-a spus?
Mi-a spus, "Hei, mamă, uită-te la partea bună a lucrurilor.
Cînd termin armata, voi putea merge la facultate cu legea pentru militari."
Facultate.
Și iată-ne aici.
Cu Curtis al meu în pămîntul rece
și cu băieții ăia în siguranță și la căldură în paturile lor.
Este așa cum ai spus.
Cum ai zis?
"Viața este ca o scară de coteț."
- Așa e.
Din bucătărie aud tot ce spuneți.
Mai ales pe puștiul ăla, Kountze.
Prințul tuturor găozarilor ăstora.
E zero.
Zero. A spus că este zero!
Cuplul numărul unu, Mike și Sherry McCray,
sînteți cîștigătorii marelui premiu!
În regulă, puturoșilor.
S-a făcut ziuă în mlaștină!
Scularea!
Viteză, domnilor.
Viteză!
Fără suficient exercițiu fizic, corpul se devorează singur.
Așa!
Bine.
♪ Aducem cele mai frumoase daruri, pa-rum pum pum pum ♪
♪ Să le așternem în fața regelui, pa-rum pum pum pum ♪
♪ Pentru a-l onora, pa-rum pum pum pum, ♪
♪ Cînd venim... ♪
♪ Baby Jesus... ♪
Dar mașina ta?
Am putea să o luăm, să mergem undeva. Poate la Boston?
Nu, am intra în belele.
Înțelege, sîntem blocați.
Dacă ar fi o cale de a pleca de aici.
- Hei. - Pleacă.
Ei bine, ai putea ateriza un elicopter în careu.
Ce?
Un elicopter, idiotule.
Tatăl lui e directorul general de la Pratt & Whitney.
Da, are propria lui pasăre.
Merge de la Stamford în oraș în fiecare dimineață.
Aterizează chiar în curtea din spate.
Numele pilotului este Wild Bill.
- Wild Bill? - Da.
A zburat pînă la Haystack cu el.
A luat cadourile și tot, mai puțin pe mine.
Zbura cu cadouri, ca Moș Crăciun.
Da, așa e.
La fel ca Moș Crăciun.
Hei.
Oh, hai, hai!
Știi, dacă aș fi acasă, în Provo,
ar fi foarte cald înăuntru.
Iar mama mi-ar face mere coapte
și toată casa ar mirosi a scorțișoară și zahăr brun.
Sună atît de bine.
Touchdown!
Hei!
Asta primești pentru că
m-ai turnat, micuțule mormon!
Ce?
Să mergem!
Ce este Fork Union?
Înainte ai spus că nu vrei să ajungi la Fork Union.
Este o academie militară din Virginia.
Acolo mă voi duce dacă voi fi dat afară din nou de la școală.
Din cîte școli ai fost dat afară?
Trei.
De aceea sînt doar anul doi.
- Plus-minus un semestru. - S-a dus!
Nu-mi mai găsesc mănușa.
Nenorocitul ăla a lăsat mănușa orfană intenționat.
Te-a lăsat cu una singură pentru ca pierderea să te doară și mai tare.
Hei.
Ești în regulă?
Am avut un coșmar.
Și eu am coșmaruri.
Întotdeauna cad sau mă înec.
De asemenea...
Am avut un accident.
Da, așa e.
Șșșt. Nu mai plînge.
Dacă te aud, te vor crucifica.
Ceea ce ar fi ironic, din moment ce ești budist.
Știu că este o școală excelentă,
iar frații mei au fost aici,
dar îmi lipsește familia,
și nu am prieteni.
Eh, prietenii sînt supraevaluați.
Te voi ajuta dimineață să ascunzi cearșafurile, bine?
Între timp, găsește un loc uscat și încearcă să dormi.
Mulțumesc.
Sparanghel nenorocit.
Îți bați joc de mine?
E doar ora 11:00 și deja a băut.
Se simte mirosul de whisky.
Și nu-i dai dreptate? E foarte frig aici.
E ca în Groenlanda.
Ce naiba e asta?
Știam eu!
În cele din urmă a cedat, marele molatec.
Hei, îi place vreunuia dintre voi să schieze?
Vă mulțumesc.
La revedere.
Da!
Ei bine, vești bune, domnilor.
Am reușit să dau de Dr. Woodrup și de părinții voștri.
Uh, de majoritatea, mă rog.
Vă rog să sunați din nou. Doar încă o dată, vă rog.
Nu are rost.
Recepția spun că nu răspund.
Spune că sînt plecați într-o excursie.
- Excursie.
Sunt la fel de dezamăgit ca și tine, dacă nu chiar mai mult.
Aș fi putut să-mi petrec restul
vacanței citind romane polițiste.
Poate că s-au întors acum. Mai sună-mă o dată, te rog.
Bine.
Sărbători fericite.
La fel și ție.
Ai grijă, Tully.
Deci rămîi doar tu, ha?
Să-ți faci toate temele.
Era să uit.
Am găsit poza pe care o căutai.
Crăciun fericit, domnule Tully.
La revedere, Angus.
Ei bine, hai să scoatem ce e mai bun din asta, bine?
Oh, presupun că, um...
- Stan Laurel, poate, pentru că... - Stan Laurel.
În regulă. Soțul tău a spus că starul său
preferat din filmele mute este Rudolph Valentino.
- Oh. El este bun. - Ei bine, da.
Ultima dintre întrebările de cinci puncte, fetelor...
Dar tu? Ai fost vreodată căsătorit?
Nu. Am fost aproape o dată.
Imediat după facultate.
Și?
Ne-am revenit în fire.
Asta nu e chiar o față turnată pentru romantism, Mary.
Da, și...
Și, știi tu...
Ce?
Nimic.
Nu știu. Îmi place să fiu singur.
Întotdeauna m-am simțit atras de estetică.
Ca un călugăr.
Renunțarea la plăcerile senzuale
pentru atingerea unor obiective spirituale.
Obiective spirituale?
- Tu?
Despre ce obiective spirituale vorbim?
Mergi la biserică?
- Mm, doar atunci cînd este necesar. - Exact.
Cînd a fost ultima dată cînd ai părăsit campusul?
- Mă duc în oraș tot timpul. - Oh.
Pentru cumpărături și diverse comisioane - și întîlniri.
Bine, da, nu părăsesc des campusul.
Nu prea simt nevoia.
Permiteți-mi să vă întreb ceva.
Dacă ai putea merge oriunde pe Pămînt, unde ai merge?
Grecia, Italia,
Egipt, Peru, Cartagina.
Tunisia, bineînțeles.
În facultate, am început o monografie despre Cartagina.
Mi-ar plăcea să o termin într-o zi.
O monografie este ca o carte, doar că este mai scurtă.
Știu ce este o monografie.
De ce nu scrieți o carte?
Nu sînt sigur că am o carte întreagă în mine.
Nu poți nici măcar să visezi un vis întreg, nu-i așa?
Monet, Manet, Picasso.
♪ Plînsul ♪
♪ Plînsul nu a făcut nimănui niciun bine, niciun pic. ♪
♪ De-aia eu ♪
♪ Nu plîng ♪
♪ Rîsul ♪
♪ Rîsul uneori face bine cuiva, cumva... ♪
♪ De-aia eu ♪
♪ Rîd acum ♪
♪ De-aia eu ♪
♪ Rîd acum ♪
Am o surpriză.
Am primit astea cadou
și aș vrea să le împart cu amîndoi.
Uitați-vă la ele. Priviți toate formele astea vesele.
Fulgi de zăpadă și oameni de turtă dulce. Un brad.
O mică mănușă.
Pot să mă duc la baie, domnule?
Puteți.
Ei bine, încerc.
Dacă nu aveți o cameră single,
iau un apartament mai mic, ceva.
Înțeleg pe deplin că e Crăciunul,
dar e un fel de urgență.
Da, sigur.
Dle Tully, ce faci?
Nu, nu am card de credit.
Plătesc în numerar sau cu cecuri de călătorie.
Nu am spus că poți folosi telefonul.
Bine, înțeleg.
Este vreun loc pe care mi-l puteți recomanda?
Poate în centru sau...
- Era un hotel? - Nu e treaba ta.
Este în totalitate treaba mea. Eu am grijă de tine.
Ai grijă de mine? Serios?
- Adică cum? Ca un gardian?
Ca majordomul meu?
Nu e nimeni aici, bine?
Doar noi doi ratați și o mamă îndurerată.
Așa că hai să terminăm cu prostiile.
Tu nu-mi stai în cale, iar eu voi sta departe de tine.
- Asta e o pedeapsă.
Tocmai v-ați cîștigat o pedeapsă, domnule.
Acum, întoarceți-vă aici!
Să fiu aici cu tine e deja o mare pedeapsă!
Nenorocitule, încă o pedeapsă!
Domnule Tully!
Nu știu ce încercați, dle Tully,
dar sînteți în căutarea dezastrului!
"Fără exerciții fizice, corpul se devorează singur."
Vă îndreptați spre suspendare!
Nici să nu vă gîndiți la asta, Dle Tully.
Sunteți la un fir de păr de suspendare.
O să mă spăl pe mîini de dumneavoastră, mă auziți?
O să mă spăl pe mîini.
Opriți-vă chiar acolo.
Știți că intrarea în sala de sport este strict interzisă.
Acesta este Rubiconul dumneavoastră.
Nu treceți Rubiconul.
Alea jacta est.
Oh, la naiba! Au!
Iisuse, domnule Hunham! La naiba!
Grăbiți-vă! Grăbiți-vă!
Mă grăbesc!
Eram deja pe gheață subțire.
Dacă Woodrup află, faptele nu vor mai conta.
- Va ajunge să fie vina mea. - Este vina ta!
Trebuia să ai grijă de mine.
V-am spus să vă opriți.
Ai spus că te-ai spălat pe mîini de mine.
Nu, am spus-o metaforic!
Bineînțeles că ai spus-o metaforic.
Ce voiai să faci, să te duci să te speli pe mîini?
Acesta este sfîrșitul.
Ei vor informa școala, care îi va informa
părinții tăi, iar apoi totul se va termina.
Din cauza ta mă vor concedia.
Din cauza ta.
Eu sînt cel care ar putea pierde un braț,
iar tu nu te gîndești decît la tine.
Vă rog să completați acest formular.
Admiterea și asigurarea.
Scuzați-mă.
Putem să sărim peste toată chestia asta cu asigurarea?
Este doar o procedură standard.
Înțeleg, dar uite,
eram la Squantz Pond și jucam hochei
și am alunecat pe gheață.
Angus, ce faci?
Mama i-a spus să nu mă ia, dar eu l-am forțat.
Părinții mei sînt divorțați.
Nu ne vedem prea des.
Va fi supărată ca o viespe dacă află.
Bine, asta e treaba ta,
dar noi avem anumite protocoale.
- Da. Protocoale. - Te rog.
Nu apuc niciodată să-mi văd tatăl.
A fost vina mea. Doar a mea.
Nu vreau să-i fac probleme.
Nu vreau să te tîrască din nou în instanță.
Putem sări peste chestia cu asigurarea.
Putem plăti cash.
Nu-i așa, tată?
Vestea bună este că nu ai nimic rupt,
dar ți-ai dislocat umărul destul de rău.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că brațul ți-a ieșit din articulație
și trebuie doar să-l punem la loc.
Te rog te întinzi.
- Încet. - O să doară?
- Mai mult decît acum?
Nu și dacă te relaxezi.
Cheia este să te relaxezi cît de bine poți.
Respiră adînc. Respiră adînc.
Număr pînă la trei.
Unu, doi, trei.
- Iisuse!
Bărbații Barton nu fac asta.
Ce să facă?
Bărbații Barton nu mint.
Da, păi, mi-a venit natural.
Bună ziua.
Avem o rețetă.
Percodan. Bine.
Dați-mi cîteva minute.
Mulțumesc.
Uite, ai spus că dacă Woodrup află,
ai încurcat-o, așa că acum nu va afla.
Ce se întîmplă dacă părinții dumneavoastră tăi se interesează?
Asta nu se va întîmpla niciodată.
Ai încredere în mine.
Bine, atunci. Totul rămîne 'entre nous'.
Ați înțeles? Știi ce înseamnă 'entre nous'?
Oui, monsieur.
Acum îmi ești dator.
Vă sînt dator??
Oh, nu încercați să mă forțați, domnule Tully.
Tot ce caut este o mică mulțumire
că am făcut ceva frumos pentru tine.
Asta e tot.
Cred că voi începe cu o bere. Tu?
Nu fiți ridicol, domnule Tully.
Luați-vă cheeseburgerul.
- Au Miller High Life. - Mm.
- Șampania berilor. - Oh.
Bine, sînteți gata să comandați? Oh!
Domnișoară Crane.
În carne și oase!
Ce... ce... ce faci aici?
Oh. Bună, băieți.
Da, întotdeauna mai caut ceva de lucru
de Ziua Recunoștinței și de Crăciun.
Ah.
Ei bine, acesta este domnul Tully.
Oh, sigur. Te cunosc.
Angus Tully.
Ne-am întîlnit în fața biroului doctorului Woodrup.
Am fost acuzat pe nedrept că am aruncat în aer o toaletă.
Nu știam de partea cu "pe nedrept".
Um, el va lua un cheeseburger.
Bine.
Și un Miller High Life, te rog.
Ăă, nu, nu.
Ce ziceți de un Miller High Life, domnișoară Crane?
Ei bine, cum se spune, este șampania berilor.
- Este o profesionistă. - Bine.
Bine, un cheeseburger.
- Și o Coca-Cola. - Bine.
Voi lua și eu un cheeseburger.
Doi cheeseburgeri.
- Și un Jim Beam cu gheață. - Ah, ok.
Vă rog.
Bine. S-a făcut, băieți.
Vă mulțumesc.
E ceva atracție aici!
Bine.
Ăsta e Percodanul care vorbește.
Nu știu, văzînd-o așa,
mi se pare destul de atrăgătoare.
Ascultă, vulgaricus hormonus,
femeia aia merită respectul tău,
nu speculațiile tale erotice.
Pot măcar să mă duc la baie?
- Domnule?
Te referi la telefonul public?
- Bine. - Ah.
O Coca-Cola...
- și un Jim dublu. - Oh.
Te-am taxat pentru un singur.
- Mulțumesc.
- Chin-chin. - Mm-hmm.
Deci, cum de ai rămas în campus?
Credeam că e rîndul domnului Endicott.
Nu, știu.
Sunt pedepsit.
Da, Dr. Woodrup este...
Un măgar pompos cu un complex de dictator?
Oops. Um...
Ceea ce am vrut să spun a fost că
este un educator minunat
cu o barbă foarte frumoasă.
Da. Știi, am avut o mulțime de foști
studenți care au ajuns în poziții de autoritate.
El este singurul căruia a trebuit să-i raportez vreodată.
- A fost elevul tău? - Da, a fost.
Primul meu an de predare, și
era un nemernic chiar și atunci.
Ascultă, dacă tu și Angus sînteți singuri acolo,
eu dau o mică petrecere de Crăciun.
În caz că vreți să treceți...
Îmi pare rău, puștiule. Următorul joc e ocupat.
Dar tocmai am băgat o monedă.
Nu-mi pasă. Prietenul meu e următorul.
Nu așa funcționează.
Așa funcționează aici.
De ce nu te duci să te joci la cealălalt aparat?
Pentru că nu vreau să joc la celălalt aparat.
- Îl vreau pe ăsta. - La naiba!
Mulțumesc că mi-ai stricat mojo-ul.
Hei, Kenny, tu urmezi.
Pe dracu.
Am băgat monde, eu urmez.
Ce ziceai?
Oh.
Hei, băiete, ochii mei sînt aici sus.
Uită-te la puștiul ăsta nenorocit.
Un băiețel răsfățat de Barton.
Da, e un nenorocit elegant, nu-i așa?
Știi ceva?
Poți să iei tu moneda mea.
Vrei să-ți iau moneda?
Ca și cum ar fi... ca și cum ar fi un act de caritate?
Nu. Ceea ce am vrut să spun era...
că am putea juca împreună.
Da, ai putea fi brațul meu stîng.
Ce mi-ai spus, mă?
- Hei! - Domnule Hunham?
Mm, da?
- Dle Hunham, putem pleca, vă rog? - De ce?
Tocmai mi s-a spus că sînt un mic nemernic elegant.
- Hei! De ce ai fugit? - Ar trebui să plecăm.
Tocmai vorbeam cu tine.
Nu vă învață bunele maniere la școala aia?
- Nu, nu, nu, nu. - Kenneth!
Kenneth, lasă-l în pace.
Au venit doar să ia ceva de mîncare.
Kenneth. Kenneth.
Ăsta e numele?
Nu mă îndoiesc că a făcut ceva care să vă jignească.
Este specialitatea lui.
Acum, poate că vă pot cumpăra ceva de băut,
și am putea lăsa acest incident nefericit
să se ducă ca pasărea Dodo.
Ce?
Dodo. Este o pasăre dispărută.
Ceea ce încearcă să spună este că
ar vrea să vă facă cinste cu o bere.
- Da, da. Da. E foarte bine.
Da, da. Vreau un Miller.
Șampania berilor.
De ce le-ai cumpărat bere? Sunt niște nemernici.
Acesta este un mod de a privi lucrurile.
Hei.
Prinde.
Cîți băieți cunoști cărora le-au explodat mîinile?
Băieții Barton nu merg în Vietnam.
Nu, ei merg la Yale, Dartmouth
sau Cornell, fie că merită sau nu.
- Cu excepția lui Curtis Lamb. - Cu excepția lui Curtis Lamb.
Ați fost vreodată în armată?
Da. Am încercat să mă înrolez în '41, dar am fost respins.
Trebuie să intru pe acolo.
M-au făcut paznic aerian.
Mi-a dat un fluier și tot tacîmul.
Cască, brățară.
Da.
Înainte să începem, pot fi sincer cu tine?
Miroși.
Ca peștii.
Și se observă mai tare spre sfîrșitul zilei.
Se simte și pe haină.
- Te superi dacă deschid un pic geamul?
Trimetilaminuria.
Ce?
Trimetilaminuria.
Înseamnă că organismul meu nu poate descompune trimetilamina.
Ăsta e mirosul.
Și, da, mai mult spre sfîrșitul zilei.
Wow.
- Toată viața ta? - Mm-hmm.
Nu e de mirare că ți-e frică de femei.
Nu mi-e frică de femei.
- Iisus H. Christos. - Îmi pare rău.
N-ar fi trebuit să spun nimic.
Dr. Gertler spune că nu țin
întotdeauna cont de publicul meu.
Ah. Și cine este Dr. Gertler?
- Psihologul meu. - Hmm.
Dr. Gertler a încercat vreodată un șut bun și rapid în fund?
Bine, în regulă, acum e rîndul tău.
- Hmm. - Dă-i drumul.
- Spune-mi ceva despre mine.
- Ceva negativ. - Ceva negativ despre tine?
Sigur. Doar un singur lucru.
Doar unul?
De ce ați lipsit aseară de la cină?
Oh, am fost în oraș pentru niște treburi legate de școală.
Și nu puteați suna?
Îmi pare rău.
Bună dimineața, tuturor.
- Bună, Danny. - Buna dimineața.
Poți să intri și să-ți pregătești o farfurie.
Tocmai am văzut ceva amuzant.
Am intrat în sala de sport
și cineva a vomitat acolo.
Aoleu! Nu știu nimic despre asta.
Da. Nici eu.
Nu, mă voi ocupa de asta imediat.
Mulțumesc.
Mm-hmm. Înțeleg ce se întîmplă.
Ți-ai pierdut mințile.
Apreciez că faci treabă.
Nu, nu, eu ar trebui să vă mulțumesc.
Este foarte terapeutic.
Încearcă asta cînd trebuie să servești
300 de rahați care nu fac altceva decît să se plîngă.
Apoi îmi spui cît de terapeutic este.
- Ok, ai dreptate.
Mary.
Că vorbeam...
Oh, negrese?
Doamne, da. Le vreau pe toate.
Ah-ah. Ia doar una.
Restul este pentru petrecerea de Crăciun din seara asta.
Ce petrecere de Crăciun? Este o petrecere de Crăciun?
Da, la casa domnișoarei Crane.
O să mă duc doar un pic.
Să-mi arăt fața și să spun că am fost acolo.
Știi, domnișoara Crane a spus că te-a invitat și pe tine.
- Vreau să merg la petrecere.
Nu a vorbit serios. Făceam doar conversație.
Dacă nu vrei să mergi, nu mergi.
- Îl duc eu.
Mary mă poate lua.
Nu, nu așa merg lucrurile.
Ești sub supravegherea mea.
Bine, poate că e în regulă pentru
tine să stai aici și să citești cărți
toată ziua, dar eu îmi pierd mințile.
- Iisuse! - Hei!
Ai grijă cum vorbești, tinere.
Nu în Ajunul Crăciunului.
Vezi?
Nu pot avea încredere în el într-o situație socială.
Domnule Hunham, dacă sînteți prea fricos să
mergeți la această petrecere, atunci spuneți așa.
Dar nu i-o stricați și micului dobitoc.
Ce-i cu tine? E doar o petrecere.
- De ce ți-e frică? - Nu știu.
La naiba. Acum m-ai enervat.
Da.
- Oh, bună. - Oh, bună.
- Oh, ați reușit. Bine ați venit. - Da.
Bună.
Mă bucur foarte mult că ești aici.
Ne bucurăm să fim aici.
Unde să le pun?
Pe astea le pun la mine lîngă pat.
Oh! Ești o femeie rea.
- Nu ai nici cea mai mică idee. - Oh!
Dar sînt mulți oameni aici.
Da, da.
O parte din familie, prieteni din oraș.
- Oh. - Doar voi de la serviciu.
- Ah. - Da.
- Mama, pe canapea.
Sora mea Kathy,
și fiul ei, Marvin.
Oh, și acesta este prietenul meu Tom.
El deține magazinul de haine pentru
- ...bărbați - pe strada Bolen. - Bineînțeles.
Da, și fiul său.
Angus.
El este Angus Tully.
Este unul dintre studenții noștri de la Barton.
Ea este nepoata mea, Elise.
"Nepoata Elise." Frumos.
Iar acesta este domnul Hunham.
Este unul dintre cei mai buni profesori ai noștri.
Oh. Istorie, nu?
Uh, civilizații antice.
Iar ea este Mary Lamb.
Ea este managerul cantinei.
- Tare. - Bună.
Bună.
De ce nu-l duci pe Angus
la subsol?
Să-l introducem în tradiția familiei noastre.
Haide.
Bine, și ce-ar fi să vă aduc ceva de băut?
- Uh, Jim Beam pentru tine, nu? - Da, așa e.
Bine, dar tu, Mary?
- Eu vreau un whisky. - Bine, atunci.
Asta ai vrut să-mi arăți?
Am crescut jucîndu-mă aici jos în timpul petrecerilor mătușii mele.
Cred că e destul de mișto.
Este ceva pur în asta.
Adică, fiecare copil este un artist.
Mai dificil este să rămînem artiști atunci cînd creștem.
Picasso a spus asta.
Picasso e tare.
Da, am văzut Guernica o dată.
- Știi, marea pictură murală? - Da.
- Cu calul?
Da, știu Guernica. Chiar ai văzut-o?
Da. La Muzeul de Artă Modernă din New York.
Este imensă.
Tata m-a dus.
Ia uite-o.
Hei, ce mai faci, hmm?
- Sunt bine. - Bine.
M-au pus să mă ocup de muzică.
Cine te-a pus să te ocupi de muzică?
Eu.
- Nu ești chiar normală.
Oh. Ți-am adus ceva.
- Nu, Danny. - Da, dă-i drumul.
Nu trebuia să faci asta.
Nu trebuie să fac nimic altceva decît să plătesc taxe și să mor.
Asta am vrut să fac. Poftim.
E minunat.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Dar, Danny, nu ți-am luat nimic.
Ba da.
Mi-ai dat zîmbetul ăsta frumos.
Ia uite-l.
- Crăciun Fericit. - Crăciun Fericit.
Fac cum trebuie?
Nu există corect sau greșit.
Încerci să te uiți pe sub cămașa mea?
Nu.
Ba da.
Știi, nu mai fac asta dacă
tu nu o vei lua în serios.
O iau în serios.
Atît de serios pe cît se poate lua pictura cu degetele.
Ba nu!
Ai ratat toată zona asta de aici.
- Ei bine... - Vîsc.
Oh, da, bineînțeles, de aceea... de aceea. Da.
- Ah.
Știi, este interesant.
Aeneas a purtat vîsc cu el
atunci cînd a coborît în Hades,
în căutarea tatălui său.
Oricum, îmi place pomul tău.
Este foarte modern.
Oh! L-am cumpărat pentru a comemora aselenizarea.
- Serios? Da. Oh. - Da.
Deci, unde este familia ta Crăciunul ăsta?
Nicăieri. Sunt copil unic.
Mama mea a murit cînd eram mic.
Și tatăl tău?
Să spunem doar că am plecat de acasă cînd aveam 15 ani.
- Ai fugit? - Mai rău.
- Mai rău, am primit o bursă la Barton. - Oh.
De acolo, am mers la facultate și nu m-am mai uitat înapoi.
Oh, dar ai făcut-o un pic.
Adică, te-ai întors aici.
Aha.
Mă simt ca acasă. Da.
Și cred că m-am gîndit că aș putea face treabă bună.
Adică, credeam că îi pot pregăti pentru lume,
chiar și puțin,
să le ofer standarde și o bază de cunoștințe,
așa cum ne-a învățat întotdeauna Dr. Greene.
Dar, lumea nu mai are sens.
Adică, a luat foc.
Pe cei bogați îi doare în cur.
Copiii săraci sînt carne de tun.
Integritatea este o replică.
Încrederea este doar un nume pe o bancă.
Ei bine...
dacă toate acestea sînt adevărate,
atunci acum este momentul în care au cea mai mare nevoie de cineva ca tine.
Danny, știai că lui Curtis îi plăcea Artie Shaw?
Știi, obișnuiam să dansăm pe asta.
Ce adolescent pe care îl cunoști ascultă Artie Shaw?
Mă omori.
Nu poți să pui ceva mai modern?
Să nu atingi discul ăla nenorocit.
Hei, așteaptă. Hei, M-Mary, haide, stai jos.
Oh, sînt bine. E în regulă.
- Nu, Danny, sînt bine. - Știu. Te rog.
- Bine, dar am spus că sînt bine. - Bine.
Du-te și adu-mi încă o băutură.
Deci, plănuiești ceva special pentru mîine?
Nu. De ce? Ai...
Oh, nu, nu, nu. Eu doar...
M-am gîndit că poate faci ceva special pentru Angus.
Oh.
- Ar trebui. - Oh.
Să ajuți la păstrarea unei părți din magie.
Adică, poate că e puțin dificil, dar e totuși...
- e doar un copil. - Da.
Viața îi prinde din urmă atît de repede.
Pe ei. Ha.
- Pe noi. - Mm-hmm.
Sunteți o persoană foarte drăguță, domnișoară Crane.
Aoleu.
- La fel și tu.
- Cînd vrei să fii. - Mm.
Și este Lydia.
Lydia.
Scuză-mă un pic.
Bună.
Domnule Hunham? Domnule Hunham, puteți veni cu mine, vă rog?
Da. Ce este?
Haideți. Vorbesc serios.
- Haideți. - Da.
Mary?
Ești în regulă?
Lasă-mă în pace.
Vrei să te duc acasă?
Nu te apropia! Înapoi.
Nu mai e!
Am avut dreptate.
De aceea urăsc petrecerile.
A fost un dezastru. Un dezastru total.
Vorbește în numele tău. Eu m-am distrat.
Să o ducem pe Mary acasă,
ne asigurăm că e bine și ne vom întoarce.
- Nici nu se pune problema. - Haideți.
Vrei să mă lași în pace?
Mergea bine cu Elise.
Oh. Nepoata?
Îți bați joc de mine?
Biata femeie e distrusă,
iar tu nu te gîndești decît la o fată prostuță.
- De necrezut. - Nu am nevoie să-mi plîngi de milă.
Vezi? Spun doar că ăsta a fost primul lucru bun
de cînd sînt în această închisoare cu tine.
Trebuie să-ți reamintesc că nu
e vina mea că ești blocat aici?
Crezi că vreau să am grijă de tine?
Oh, nu, nu, nu, mă rugam la Dumnezeul în care nici
măcar nu cred că mama ta va răspunde la telefon
sau tatăl tău va sosi cu un elicopter sau un
submarin sau o farfurie zburătoare să te ia...
Tatăl meu e mort.
Am crezut că tatăl tău...
E doar un tip bogat cu care s-a măritat mama mea.
Dă-mi cheile tale.
Nu am încuiat.
Nu-i spui unui băiat care a fost lăsat în urmă
de Crăciun că abia aștepți să scapi de el.
Că nimeni nu-l vrea.
Ce naiba e în neregulă cu tine?
Să mergem. Mi-e frig.
- Crăciun Fericit. - Crăciun Fericit.
Ce pot face pentru tine, șefu?
Caut un pom.
Ei bine, ați venit la locul potrivit.
Discount maxim la tot ce mai avem.
Domnule Tully.
Domnule Tully?
Dle Tully.
Uh, Angus Tully!
- Buna dimineața. - Crăciun Fericit.
Da. Crăciun fericit, bineînțeles.
Ce mai faci?
Ei bine, am gripă de cocktail.
Da. L-ai văzut pe băiat?
La naiba, unde naiba poate fi?
Angus!
Domnule Tully?
- Crăciun Fericit. - Crăciun Fericit.
Unde naiba ai fost?
Nu știu. Doar pe aici.
Haide. Am ceva să-ți arăt.
Fără ornamente?
Oh, sînt sigur că putem găsi niște ornamente pe undeva.
Uh, acum...
asta e pentru tine.
Meditații de Marcus Aurelius.
După părerea mea, este ca Biblia, Coranul
și Bhagavad Gita, toate într-unul singur.
Și partea cea mai bună este că nu este nici măcar o mențiune despre Dumnezeu.
Bine.
Mulțumesc.
Și Mary.
Aceasta este pentru tine.
Deci le iei asta tuturor?
Și...
- Cum ai ghicit? - Chiar, cum?
Oh, și...
asta a venit prin poștă pentru tine.
Mulțumesc, Mary.
A fost minunat.
Ăsta chiar a fost un compliment?
- Oh, haide.
Știi, nu cred că am mai avut vreodată
un Crăciun în familie ca acesta.
Cina de Crăciun adică, ca în familie.
Scoasă din cuptor și toate garniturile.
Mama mea întotdeauna comandă de la Delmonico's.
Ei bine, are o idee bună.
Anul viitor voi comanda de la Delmonico's.
Oricum, îți mulțumesc, Mary.
Cu plăcere.
Aș dori să propun un toast.
Pentru cei doi tovarăși improbabili de pe această insulă
înzăpezită și pentru ce care nu sînt cu noi, prietenii și familia.
Și îmi dau seama că niciunul dintre noi nu este aici pentru că vrea să fie.
Așa că, dacă există vreun mod în care aș
putea face sărbătorile mai vesele pentru
oricare dintre voi, doar spuneți.
Bine.
Vreau să merg la Boston.
Boston? De ce?
De ce nu?
Vreau un Crăciun adevărat. Vreau să merg la patinoar.
Vreau să văd un brad de Crăciun adevărat,
cu ornamente adevărate, nu chestia aia stupidă.
- Ai spus că a fost frumos. - Este frumos.
Haideți, să plecăm de aici.
Vreau o vacanță adevărată.
Nu mergem la Boston. Nici nu se pune problema.
I-ai spus băiatului "orice",
așa că du-l la Boston.
Mary, nu avem voie să părăsim
campusul sau împrejurimile imediate.
Cred că am putea spune că este o excursie.
Uh, excursiile ar intra în sfera
activităților academice suplimentare.
Există chiar și un fond pus deoparte
pentru activități academice suplimentare.
Mă duc să împachetez.
Vreau să mă duci la Roxbury.
În regulă.
Am ajuns.
O mulțime de trepte.
- Probabil că sînt și înghețate. - Mm.
Domnule Tully.
Da...
Mary, pot să te ajut cu bagajele?
Da, vă rog.
Hei, ai grijă cu cutia.
Da.
Știi, ești mai mult decît binevenită într-o cameră la hotel.
Avem bani.
Ți-ai pierdut mințile?
Am nevoie de o pauză de la voi doi și de la certurile voastre nenorocite.
În plus, abia aștept să o vizitez pe sora mea mai mică.
Este însărcinată.
Oh, e minunat.
- Da. - Oh.
- Domnule Hunham. Domnule Hunham. - Oh, îmi pare rău.
Îmi transpiră mîinile.
Este hiperhidroză. Îmi pare rău.
Hei, Mary!
Încă un etaj.
Da.
Deci, voi doi o să fiți în regulă?
Da, micul monstruleț va fi bine controlat.
- Mary! - Oh.
Bună!
- La revedere. - La revedere.
La revedere, Mary.
Uh-uh. Unde te duci?
- Am fost... - Nu ai terminat încă.
Trebuie să mă ajuți să urc.
- Da, sigur. - Haide.
Salut, frumosule. Ai o țigară?
Nu. Îmi pare rău, eu fumez pipă.
Ce zici de o întîlnire, atunci? Vrei o întîlnire?
Nu, vă mulțumesc.
- Oh, haideți. - Mm-mm-mm-mm.
Hai să mergem într-un loc cald.
Du-te.
- Pot să aștept aici. - Vezi?
Poate să aștepte aici, să citească niște cărți.
Nu-l deranjează dacă tati primește o acadea.
Mulțumesc, dar nu mi-au plăcut niciodată acadelele.
În plus, sînt prediabetic.
Știi, dacă vrei o acadea,
nu voi spune nimănui.
Domnule Tully, pentru majoritatea oamenilor,
sexul este 99% fricțiune și un procent bunăvoință.
Spune-mi că sînt de modă veche,
dar eu pun preț pe intimitatea fizică.
La fel ar trebui să faci și tu.
Nu ai făcut niciodată sex, nu-i așa?
Credeți sau nu, domnule Tully, a fost o vreme
cînd focul din coapsele mele ardea puternic.
Ești plin de rahat.
Nu, detaliile te-ar face să te încolăcești.
Bine, în sfîrșit ajungem la partea interesantă.
Să auzim.
Poate cînd vei avea optsprezece ani.
Îndoaie-ți degetele de la picioare!
Mai avem?
De ce te grăbești? Credeam că-ți place antichitatea.
În clasă, poate, dar nu mă gîndesc
la asta decît dacă am nevoie.
Ah. Ah, ei bine, uite.
Ce vezi?
Nu știu, nu știu. O grămadă de ceramică.
Uită-te la asta.
- Acadele. - Da.
Nu e nimic nou în experiența umană, dle Tully.
Fiecare generație crede că a inventat
desfrîul, suferința sau revolta, dar
toate impulsurile și poftele omului,
de la dezgustător la sublim
sînt este expuse chiar aici, în jurul nostru.
Așadar, înainte de a respinge ceva ca fiind
plictisitor sau irelevant, nu uita că,
dacă vrei cu adevărat să înțelegi prezentul sau
pe tine însuți, trebuie să începi din trecut.
Vezi, istoria nu este doar studiul trecutului.
Este o explicație a prezentului.
Vezi, atunci cînd o spui așa și mai adaugi și niște
pornografie, este mult mai ușor de înțeles.
Bine.
Ar trebui să încerci asta în clasă și să țipi mai puțin.
Știi, majoritatea copiilor nu te plac.
Aproape că te urăsc.
Și profesorii.
Știi asta, nu-i așa?
Paul Hunham! Tu ești?
Sunt Hugh.
Hugh Cavanaugh.
Ah, da. Da, desigur.
Wow. Hugh Cavanaugh.
Wow.
Oh, ce mai faci, Hugh?
Oh, Doamne, cît a treuct, 30 de ani?
Ea e... ea este soția mea, Karen.
Dragă, el este Paul Hunham.
- Am fost la Harvard împreună. - Bună, Paul.
Da, am fost. Da, am fost.
Uh, wow.
Ce-ai mai făcut, Hugh?
- Mai ești în zonă? - Oh, da. Da, da.
Sunt încă în Boston. Cambridge.
Harvard.
Tocmai a fost titularizat. La statistici.
- Oh, Karen. - Nu vrea să se dea mare.
- Trebuie să o fac eu pentru el. (doamne ce calambur superb)
Dar tu, Paul?
Oh, încă predau. Avem asta în comun.
Uh, istorie, istorie veche.
- Asta e grozav. - Da.
Asta e minunat. Unde?
Oh, în străinătate, în mare parte.
Burse, burse cu finanțare privată,
Universități și academii private.
Mai ales burse.
În prezent sînt în Antwerp.
M-am întors aici de sărbători.
Și el este fiul tău?
- Ei bine, um... - Eu sînt nepotul lui, Leonard.
Mă bucur să te cunosc, Leonard.
Și scrie o carte acum.
Spune-i despre cartea ta, unchiule Paul.
Cartea mea.
Nu este o carte, de fapt.
Mai degrabă o monografie.
- Nu este nimic special. - Nu fii atît de modest.
E vorba de camere, nu? Camere antice?
Nu, ceea ce vrea să spună, bineînțeles, este camera obscura.
Știți, instrumentul optic și astronomic
care datează din vremea lui Anaxagoras.
Spune-i titlul, unchiule Paul.
Nu e interesat, Leonard.
Ba sigur că da.
Lumină și magie în lumea antică.
Bine, păi...
Paul, mă bucur că ți-ai revenit și ești bine.
Arăți bine.
Și tu. Foarte bine.
Și vom fi cu ochii după cartea ta.
- Nu-i așa, dragă? - Da.
- Crăciun Fericit, Paul. - Crăciun Fericit.
- La revedere, Leonard. - Crăciun Fericit.
Ce naiba s-a întîmplat?
Credeam că bărbații Barton nu mint.
Nu mă înțelege greșit, a fost distractiv
dar ai mințit cu nerușinare.
Ce spun într-o conversație
privată nu e treaba ta.
Nu e locul tău să mă judeci.
Nu a fost o conversație privată.
- Soția lui și cu mine am fost acolo.
- Și eu te-am ajutat.
De ce a zis că ți-ai revenit?
Ce-i asta, Nuremberg?
- Iisuse. - Tu ești cel mai dur
care le spune tuturor să nu mintă și
vorbește întruna despre codul de onoare.
A fost un incident cînd eram la Harvard
cu colegul meu de cameră.
Și?
M-a acuzat că am copiat din teza lui de licență.
Plagiat.
Ah.
- Și, ai făcut-o? - Nu, el a furat de la mine.
Dar familia acelui nenorocit cu
sînge albastru avea aliați în facultate.
Adică, numele lor de familie este pe o bibliotecă, pentru numele lui Dumnezeu.
Așa că m-a acuzat pe mine ca să-și acopere furtul
și... m-au dat afară.
Stai, deci ai fost dat afară de la Harvard pentru că copiere?
Nu, am fost dat afară de la Harvard pentru că l-am lovit.
L-ai lovit?
Cum, cu pumnul?
Nu, l-am lovit cu o mașină.
Ai fost dat afară de la Harvard pentru că ai lovit un tip cu mașina?
Din greșeală.
O halbă de Jim Beam, vă rog.
Dar și-a rupt trei coaste, ceea ce, tehnic vorbind, a fost vina lui
pentru că nu ar fi trebuit să se afle pe drum.
Doi dolari, vă rog.
- De asemenea, a făcut pe el.
Care a fost cea mai mare problemă.
Poftim, criminalule.
Deci domnul Hunham nici măcar nu a absolvit facultatea?
Sfinte Sisoe.
Nu ai terminat în altă parte? Cine mai știe?
Ei bine, Dr. Greene știa.
Doar Dr. Greene.
El a crezut întotdeauna în mine, așa că mi-a dat o slujbă.
Asistent, niciun pic de respect și chiar mai puțin salariu.
Așa că nimeni nu a clipit și
de atunci am rămas în școală.
Îți este rușine de cum au decurs lucrurile?
Nu, deloc. Sunt mîndru de munca mea.
Iubesc istoria. Iubesc și școala.
Barton este viața mea.
Nu știu ce m-aș face fără Barton.
De ce l-ai mințit pe tipul ăla?
Pentru că știam că se va bucura de faptul că
sînt un ratat și că nu am părăsit niciodată
propriul liceu și probabil că va repeta povestea
asta tuturor celor pe care îi cunoșteam,
așa că m-am gîndit că nu are dreptul să știe povestea mea.
Eu am.
Da. Da, la naiba cu tipul ăla.
Da, exact. La naiba cu tipul ăla.
"Statistici".
Dar, nu vei spune lucrurile asta, nu?
Nimeni nu trebuie să știe.
Adică nimeni, Angus.
Entre nous, domnule.
Entre nous.
"Camere antice".
De unde naiba ți-a venit ideea asta?
Încerc doar să vă țin în priză, domnule.
Scoală-te, puștiule.
S-a făcut ziuă în mlaștină.
Am comandat micul dejun.
Grozav.
Oh, ți-a căzut ceva.
Alea sînt vitaminele mele.
Librium.
Da, e doar ceva ce ar trebui
să iau pentru lipsa de energie.
Vrei să spui depresie?
Aia e pîine prăjită de secară?
De unde ai știut că-mi place pîinea prăjită de secară?
Bine. Pe aici.
Dați-i drumul ușor.
- Ești prea rigid.
- Vezi?
- Cu plăcere. - Nu e rău.
Ești un profesor destul de bun, puștiule.
Păcat că toți de disprețuiesc.
Practic te urăsc.
Dar tu știi asta, nu?
Touché, domnule. Touché.
- Apropo... - Da?
...cu ce ochi țintești?
Știi, am vrut să te întreb.
Cînd vorbim, la care ar trebui să mă uit?
Uneori mă uit la unul,
dar apoi cred că mă înșel, așa că mă uit la celălalt.
Da, toată lumea face asta.
Deci, care ochi este?
Oamenii nu înțeleg.
Ăsta nu e un bowling.
Nu, este mult mai greu.
Toți nenorociții ăștia care vin
aici de parcă's la rudele sărace.
- La naiba cu ei.
Da. Dă-i dracului.
Scuzați-mă.
Pun pariu că nu știați ceva.
Uniforma dvs., oricît de festivă ar fi, nu este corectă din punct de vedere istoric.
Sfîntul Nicolae din Myra a fost, de fapt, un episcop
grec din secolul al IV-lea din ceea ce este astăzi Turcia.
Deci, o rochie și sandale ar fi mai potrivite.
Da, dar cred că nu ar fi practic, avînd în vedere vremea
și toată mitologia prostească, dar profitabilă, despre
Moș Crăciun, spiriduși, reni, coșuri de fum și altele.
Eh, ce poți să-i faci?
Așa cum spunea Democritus:
"O kósmos alloíosis, o víos ypólipsis".
"Lumea este în descompunere. Viața este percepție."
Fiul meu.
Să te văd din nou îmi face inima să zboare ca un șoim.
Bunicule, ți-am adus acest cadou.
Este pălăria pe care o aveam înainte?
- Doar că a devenit mai moale...
Știi, nu numai că este amuzant,
dar film fiind, este o descriere destul
de corectă a vieții printre Cheyenne.
- Termină, mă.
Te-am văzut într-un vis.
- Mă duc la baie. - Mm-hmm.
Beai dintr-un izvor care venea
din nasul lung al unui animal.
Nu am recunoscut animalul.
Pe lîngă nas, i-au crescut două coarne.
...am fumat în această privință
iar decizia mea este...
Little Big Man s-a întors.
Hei! Hei!
Nu. Ieși.
Ieși afară.
Trebuie să fac ceva. Aveam de gînd să mă întorc.
Ne întîlnim la hotel.
Nu va dura mult. Nu e nimic rău.
Ieși afară, nenorocitule.
Ai plănuit asta tot timpul?
Numărînd minutele pînă cînd mă întorc cu spatele?
Nu fugeam.
E ceva ce trebuie să fac
înainte de a ne întoarce la școală.
Vă rog.
Vino cu mine.
Vino cu mine, bine?
Să vin cu tine unde?
Să-mi văd tatăl.
Pe tatăl tău?
Despre asta este vorba?
De ce m-ai rugat?
Pentru că, bineînțeles, putem vizita un cimitir.
Scuzați-mă, vă rog. Bună ziua.
Am venit să-l văd pe Thomas Tully.
Chiar aici.
Pe aici.
Uite cine a venit să te vadă.
Bună, tată.
Bună, dragule.
Vrei să te așezi puțin?
Haideți.
Luați loc chiar aici.
Așa. Bine.
Mi-a fost dor de tine.
Mi-a fost dor de tine foarte mult.
Mult.
Știi, sînt încă la școală.
La Barton.
Și e... e Crăciunul acum,
așa că m-am gîndit că ți-ar plăcea o vizită.
Ghici ce. Eu sînt...
Chiar am note bune.
Am cele mai mari
note din clasă la cursul de civilizație antică.
Sunt cam pe locul trei sau patru la precalcul.
Și sînt și în clubul de șah.
Dar nu prea îmi plac ceilalți copii.
Și la primăvară, cred că vreau să încerc să joc tenis.
Doar la amatori, și probabil doar la dublu,
asta dacă antrenorul ar putea să uite de...
Oricum, nu este important.
Ascultă.
Trebuie să-ți spun ceva.
Cred că îmi pun ceva în mîncare.
Înainte era bine.
Era foarte bine.
Era un om mișto.
Era tatăl meu.
Apoi, acum patru ani...
a început să se comporte ciudat.
Dezordonat, uita, spunea chestii ciudate.
Mama l-a dus la mai mulți doctori
care i-au dat medicamente.
Dar asta a înrăutățit lucrurile.
A devenit și mai confuz.
Apoi s-a nervos.
Și apoi a devenit...
abuziv.
Și asta a fost. Asta a fost ultima picătură.
L-au închis.
Și ea a divorțat
fără ca el să-și dea seama.
De aceea își dorește o viață cu totul nouă.
Și e mai ușor să mă ducă la internat.
Jumătate dintre noi sîntem aruncați acolo.
Și înțeleg.
Așa nu trebuie să se uite niciodată la mine.
Pentru că poate că atunci cînd se uită la mine, ea...
- îl vede pe el. - Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu poate fi adevărat. Ea... Tu ești fiul ei.
Poate că are dreptate.
Nici eu nu sînt cu toate la locul lor.
Mint. Fur.
Enervez oamenii.
Nu am niciun prieten, prieten adevărat.
Probabil că voi fi dat afară și din Barton.
Și cînd se va întîmpla, va fi din vina mea.
Ajung Fork Union și poate la știi tu unde.
Și nimănui nu-i va păsa.
Lucrul amuzant este că...
Am vrut atît de tare să-l văd în tot acest timp.
Dar nici nu am vrut, înțelegi?
Pentru că mi-e teamă că asta
mi se va întîmpla și mie într-o zi.
Nu, Angus, Angus.
Angus, ascultă.
Tu nu ești tatăl tău.
De unde știi?
Pentru că nimeni nu este propriul său tată.
Eu nu sînt tatăl meu.
Oricît de mult m-a bătut să-mi intre ideea asta în cap.
Lumea mi se pare un loc amar și complicat,
iar ea pare să simtă același lucru despre mine.
Cred că noi doi avem acest lucru în comun.
Dar nu mă înțelege greșit, ai și tu provocările tale.
Ești capricios, beligerant
și o pacoste uriașă,
dar nu ești tatăl tău.
Ești propriul tău om.
Om, nu. Ești doar un copil.
Ești abia la început.
Și ești inteligent.
Ai timp să schimbi lucrurile.
Da, știu că grecii aveau ideea că pașii
pe care îi faci pentru a-ți evita soarta
sînt chiar pașii care te conduc spre ea,
dar asta e doar o îngîmfare literară.
În viața reală, istoria ta nu
trebuie să-ți dicteze destinul...
Oh. Uite-o pe Mary.
Poți să nu-i spui lui Mary sau altcuiva? Uh...
Entre nous. Toată călătoria asta nenorocită e entre nous.
- Ridică-te. - Ce?
Ridică-te pentru doamnă, bădăranule.
Cretinule.
Mary. Ei bine, bună ziua.
Bună. Îmi pare rău că am întîrziat.
Ne bucurăm să te vedem.
Doamnă, meniul.
Oh. Mulțumesc.
Bună ziua, doamnă. Doriți un cocktail pentru început?
Oh, nu, o să iau doar o ceașcă de ceai.
Oh, haide. Ia un cocktail.
Nu, nu, nu, nu. O ceașcă de ceai e perfect.
Am mîncat deja.
Și dumneavoastră, domnilor, ați păstrat loc pentru desert?
Hei, ce-i asta?
E desertul casei.
- Jubileu de cireșe.
- Sună grozav.
Aduceți-l pe tînărul vandal aici cu cireșe jubileu.
Mă tem că nu pot.
Desertul conține coniac.
La fel și bananele Foster.
Da, dar alcoolul nu arde pur și simplu?
Tot e împotriva regulilor, doamnă.
- Bine. - Bine.
Voi comanda jubileul de cireșe. O putem împărți.
Nici asta nu pot permite.
Putem spune că e ziua lui de naștere?
E ziua mea.
Ei bine, la mulți ani, tinere.
Să-ți aducem o felie de tort
sau un alt desert adecvat vîrstei.
Hristos în cîrje.
Ce fel de turnătorie fascistă de hașiș conduceți aici?
Scuzați-mă, doamnă. Aveți, din întîmplare, cireșe?
Da.
Minunat. Și aveți înghețată?
- Da. - Fantastic.
Putem primi cireșe și înghețată la pachet?
Și nota de plată.
Imediat.
Bitch.
Și un pic de James Beam.
Bine. Haideți.
Ooh.
Presto. Cireșe jubileu.
Ooh.
- N-ar trebui să se stingă? - Bine.
- Oh, rahat. La naiba.
- Cît alcool ai pus acolo? - Oh!
E fierbinte. E foarte fierbinte.
- Oh!
Aș fi vrut să avem niște chestii de făcut zgomot.
Am o chestie de făcut zgomot.
De unde naiba ai luat-o?
Nu știu. Am găsit-o.
Ei bine, nu o vei da aici.
Știi, nu erai atît de încordat în Boston.
Danny, ce părere ai despre artificiile de interior?
Stau cît de departe pot.
- Foarte înțelept din partea ta. Oh, zece, nouă...
Oh, îl pierdem. Haideți.
- În picioare. - ...opt, șapte...
- ...șase, cinci, patru... - Cinci, patru...
Trei, doi, unu.
- Un an nou fericit! - La mulți ani!
Da.
Felicitări, domnule Tully.
- Felicitări, Danny. - Mulțumesc.
Mary, felicitări.
Acum, după cum am spus, nu o dăm aici aici.
Nu. O s-o aprindem în bucătărie.
- Ce? - Ce?
- În regulă. Vino.
- Vino, vino, vino, vino. - Haide, omule.
- Pe bune? - Asta vine cu mine.
E prea multă paprika.
De ce ai pus atîta paprika?
Urmează rețeta.
Acum trebuie să mai pui o cană de apă.
Ce-i în neregulă cu tine?
Haideți, doamnelor!
Hei, Kountze.
Te doare?
La naiba, da, doare.
Soarele de pe pistă m-a ars pînă la sînge.
Crezi că e amuzant, Tully?
Nu, omule.
Mă bucur că ai avut o vacanță plăcută.
Bine ați revenit, vizigoți mîrîitori.
Sper că v-ați bucurat cu toții de o vacanță revigorantă.
- Bună ziua, dle Kountze.
Sau ar trebui să spun Icarus?
Am zburat puțin prea aproape de soare, nu-i așa?
Ce?
Da.
În regulă.
Acum, pe lîngă schi și înot, sper că v-ați găsit
timp să vă informați pentru azi despre Războiul Peloponezului
și implicațiile sale.
Doar pentru a verifica, vom începe cu
un scurt test de tip "pop quiz"...
...înainte să reluăm examenul final din semestrul trecut.
Omnia ex scrineis praeter stilum.
Scuzați-mă, domnule Hunham?
Oh, domnișoară Crane.
Lydia. Uh, intră. Un an nou fericit.
Oh, la fel și ție. Un an nou fericit.
Iartă-mă. Sunt un prost.
Nu te-am sunat niciodată să-ți mulțumesc că
ne-ai invitat pe mine și pe băiat la petrecerea ta.
Și pe Mary.
A însemnat mult.
Oh, cu plăcere.
A fost distractiv.
Dr. Woodrup a cerut să vă vadă.
Spune că este urgent.
Domnule Hunham, faceți cunoștință cu Judy și Stanley Clotfelter.
Mama și tatăl lui Angus Tully.
- Tatăl vitreg. - Bună ziua.
Bună dimineața.
Mi-au atras atenția asupra unui lucru foarte important.
Am înțeles că l-ai dus pe
Angus la Boston de sărbători.
I-am explicat domnului Clotfelter că ați
mers într-o excursie din motive academice.
Așa este.
O excursie?
Da. Conform instrucțiunilor din manual,
a intrat în sfera mea de responsabilitate.
Ei bine, dacă a fost o excursie școlară, atunci cum explici asta?
Cei de la sanatoriu
au confiscat-o de la fostul meu soț.
Se pare că Angus i-o dăduse.
Mama mea și Stanley sînt aici.
Lydia mi-a spus.
Cred că o să fiu dat afară.
Asta înseamnă școală militară.
Angus știe că nu are voie să-și viziteze tatăl.
Suferă de o boală psihică debilitantă.
Schizofrenie paranoică, demență cu debut precoce.
Iar vizita lui Angus a creat o așteptare.
Acum Tom vrea să vină acasă, ceea ce este...
în mod clar imposibil.
Au încercat să-i spună, dar el doar...
A devenit violent. A încercat să îi scoată creierul
unuia dintre infirmieri cu chestia asta nenorocită.
Voi știți că băiatul are o problemă de disciplină.
Paul, familia Clotfelter vrea să-l retragă pe Angus de la Barton
și să-l înscrie la Academia Militară Fork Union.
Să-l punem la punct o dată pentru totdeauna.
Ar putea ajunge mult mai rău decît o carieră în armată.
Stanley.
Uite, Angus m-a sfidat de multe ori
în legătură cu multe lucruri, inclusiv asta.
Așa că, oricum v-a manipulat simpatia
sau v-a scăpat din lesă, spuneți-ne.
A fost ideea mea.
Nu, nu m-a păcălit și nici nu mi-a scăpat lesa.
Nu, l-am dus să-l vadă pe tatăl său.
De fapt, l-am convins să o facă.
Aceasta este o problemă de familie
și nu aveai dreptul să te amesteci.
- Nu-mi pasă. - Ce?
- Hunham. - Am spus că mă doare-n cot.
Voi doi erați de negăsit.
A fost singur de Crăciun.
M-am gîndit că puștiul ar trebui să-și vadă tatăl.
Înțelegi ce ai făcut?
Trebuie să-l mut pe Tom acum.
A fost greu și să găsesc o instituție
care să-l primească, iar acum trebuie să-l mut.
Și asta este profund regretabil,
dar de ce să agravați problema distrugînd băiatul?
Tocmai am petrecut două săptămîni cu el.
Este o pacoste, desigur, dar este și foarte inteligent.
Nu știu dacă genial, dar foarte inteligent.
Trebuie să știți asta.
Are un potențial enorm.
Ar fi devastator dacă l-ați retrage acum.
Tu ți-ai făcut asta, Hunham, nu eu.
Vreau să ții minte asta.
Hardy, te cunosc de cînd erai copil,
așa că cred că am experiența
și puterea de înțelegere pentru a putea afirma că ești și ai fost tot timpul
un cancer de penis în formă umană.
Aceasta.
Acesta este cel la care ar trebui să vă uitați.
Angus, intră, te rog.
- Oh. - Bună.
Bună ziua.
Mi-ai lipsit la micul dejun.
Am fost... am fost ocupat.
Te-ai hotărît unde o să mergi?
Da și nu.
În primul rînd, îmi voi duce lucrurile
la un prieten din Syracuse și apoi...
Nu știu.
Poate voi începe în Cartagina.
Speram să spui asta.
Pentru monografia dumneavoastră.
Nu știu, Mary.
Sunt o mulțime de pagini goale aici.
Da, păi, asta e problema ta, omule.
- Tot ce trebuie să faci
este să scrii un cuvînt după altul.
Nu poate fi atît de greu, nu-i așa?
Dar tu?
Ce-i cu mine?
Oh, nu, nu plec nicăieri.
Eu nu sînt ca tine. Îmi place să am o slujbă.
În plus, economisesc pentru facultate.
Copilul surorii mele.
Care mai sînt veștile de la Penny?
- Peggy. - Peggy.
Doar că dacă e băiat...
...al doilea nume al lui va fi Curtis.
Am auzit că a fost dat afară pentru că a mîncat fecale.
Ce?
Se pare că a fost prins în vestiar.
Cu mîna în toaletă, gîlgîind rahat.
Eu nu asta am auzit.
Tu ce ai auzit?
Nu contează.
Oricum ar fi, e istorie.
Nenorocitul a predat istoria, acum e istorie.
Nu-i așa, Tully?
Bună.
Oh, bună.
Uite, uh...
Nu știu ce le-ai spus mamei mele și lui Stanley,
lui Woodrup, dar...
tot ce știu este că nu voi fi dat afară
și că tu ai fost concediat.
Ei bine, am spus doar adevărul.
În mare parte.
Un bărbat de la Barton.
A cincea oră.
Știi, e... e doar educație fizică.
- Poate că aș putea să chiulesc.
Am putea merge la "Biletul cîștigător".
- Să luăm un burger și o bere.
Ah. Miller High Life, fără îndoială.
Tu nu renunți niciodată, nu-i așa?
Ei bine, te-au concediat deja,
așa că m-am gîndit că merită să încerc.
Logica ta este impecabilă, dar nu.
Ține-ți capul sus, bine?
Poți reuși.
Da, și eu voiam să-ți spun același lucru.
Ne mai vedem.
La revedere.