Ця так звана революція —
це не боротьба за права людини.
Це мерзота, наруга над природним порядком,
над елементарною порядністю,
а передусім
над Богом і його церквою.
Мій власний священний орден, лицарі Святого Іоанна,
заснований для захисту паломників у війнах за Святу Землю,
отримав наказ підкоритися богохульній, безбожній державі.
Ми краще помремо.
Та які б звірства вони не коїли в ім'я свого святотатського майбутнього,
дні цієї мерзоти скоро скінчаться.
Визволитель уже близько.
Нова Жанна д'Арк,
могутня королева-воїтелька, що поведе нас до спасіння.
Вона підніме святе воїнство праведників,
щоб розгромити богохульників.
В ім'я Бога.
Назвіть свою справу в паризькій комуні.
Це Париж, так?
Ну й смітник.
Я представник повстанської комуни Парижа.
Назвіть свою справу.
Я теж представниця, месії.
Релігійні ордени мають реєструватися на національному з'їзді.
Не того месії.
А справжнього.
КАСТЛВАНІЯ: НОКТЮРН
Не знаю, чи варто його ховати.
Ходімо. Допоможеш мені зі сніданком.
Я чула про революцію в Сан-Домінго, звісно,
але паризькі газети доходять сюди лише зрідка,
і з запізненням десь на пів року.
Я знаю, що раби повстали, спалили всі цукрові плантації
і вбили всіх мерзенних рабовласників.
Не всіх. Один утік.
Багато білих колоністів були вампірами. Острів кишів всіляким злом.
І наша революція ще не скінчилася.
Ми досі боремося.
Я організую зустріч.
Це дуже надихає.
Представники іншої революції.
-Ви тоді були рабами, так? -Аннет — так.
Я був оперним співаком.
Боже мій.
Цей хліб.
Ми тижнями жили на корабельних пайках.
Якщо я не з'їм жодної смужки сушеного м'яса до кінця життя…
Так, і біс його знає, що це за м'ясо взагалі.
Ти був на кораблі?
Я приплив сюди з Бостона, коли був малим.
Найгірші тижні мого життя.
Ніколи не думав, що людина може так часто блювати.
Як і я.
Аннет дуже смішили мої страждання.
Усе в житті — опера, навіть блювання з борту корабля.
Розкажіть, що вам відомо про Вампіра-месію.
У Сан-Домінго є мамбо, жриця, моя вчителька.
Могутня чаклунка й провидиця.
Це вона сказала мені знайти вас.
А вона знає про цього месію?
Вона сказала: «У Старому світі щось змінюється».
Століттями вампіри жили в старих будинках Європи,
як виноградна лоза.
Близькі союзники герцогів і баронів, князівств,
навіть самих королівських дворів.
Неймовірно.
Та багато вампірів ненавиділи свою залежність від людських королів і принців.
Цей месія обіцяє зробити їх беззаперечними володарями світу.
Буде весело.
Вони залишать королів і принців на місцях, але всім керуватимуть вампіри,
тож спершу їм треба придушити революцію.
Яка несподіванка. Лихий месія на боці старого режиму.
Жриця сказала, що ти вмієш чаклувати.
Умів, у дитинстві.
Що сталося?
Не знаю.
Байдуже. Якось обійдемося.
Месія була монстром до того, як стати вампіром.
Це вона?
Навіть у людській подобі вона катувала і вбивала малих дітей.
Як її звати?
Вампіра-месію. Ти знаєш її ім'я?
Ерзебет Баторі.
Графиня Ерзебет Баторі.
Мамо, що таке?
О ні.
Мамо?
Так.
Вона підійде.
Месія буде задоволена.
Я ніколи не казала, чому втекла з Росії.
Ти казала, що в тебе не було вибору.
Це правда.
Але я ніколи не казала, кого мусила там покинути.
Я думала… я сподівалася,
що це все в минулому, та ще й далеко на сході,
і що тепер ви в безпеці.
Але ви в небезпеці.
Я народилася за 6,5 тисяч кілометрів на схід, у Росії,
біля берегів великої річки.
Люди були бідні, з ними жорстоко поводилися.
Тож моя родина, клан казкарів,
жила там деякий час, щоб полегшити їм страждання.
І певний час ми були вільні.
Але наша свобода була неприпустима.
Тому прийшли солдати.
І не лише солдати. Там були й вампіри.
Не було нікого, гіршого за Ерзебет Баторі
і її лютого пса на ім'я Дролта Цуентес.
І ви втекли.
Ще ні.
Вони схопили мою сестру.
Не знала, що в тебе є сестра.
Я хотіла її врятувати.
Ерзебет Баторі не просто вбиває своїх жертв.
Вона катує їх доти, доки ті можуть жити.
Радіє найжахливішим мукам, які вона може заподіяти.
Я втекла…
кинувши її й усіх, кого я знала й любила.
На захід, далі на захід, до місць, про існування яких я навіть не знала.
Доки нарешті не знайшла притулок тут.
Треба було сказати раніше.
Є речі, про які я теж не говорю.
Вона принесе жах, страшніший за кошмари.
Нестерпні страждання і біль.
Вона захоче не просто придушити революцію,
а повільно знекровити її, перш ніж розтерти її кістки на порох.
Але ми її здолаємо.
Так, ти не хвилюйся.
Ми вб'ємо ту суку.
Ти відчуваєш близькість з цими істотами?
Вони приходять, коли я кличу.
Виконують мої команди.
Тобто прохання. Я ними не командую.
Але так, здається, на деякий час вони стають часточкою мене.
Тож часточка тебе померла.
Як часточка тебе померла з сестрою.
Я заспіваю для них обох.
Коли мене покладуть
У землю покладуть
Хай мої кривди
Біди не принесуть
У грудях
Пам'ятай мене
Але…
Забудь про мою долю
Пам'ятай мене
Але…
Забудь
Про мою долю
Цей маркіз, гадаєте, вампіри збираються в його замку?
Так.
Логічно. Саме туди пішли б вампіри.
Треба все розвідати і спалити замок дотла, якщо треба.
Смеркає.
Раджу почекати.
Ще одного нападу?
Нам треба було відпочити, але тепер ми гаємо час.
Нас не помітять. Ми просто взнаємо, скільки їх.
Тоді я з вами.
Тобі треба відпочити, а нам — лишатися непоміченими.
Чесно, четверо — вже забагато.
Обіцяю…
Ми обережно. З нами нічого не станеться.
Тисячі років тому, ще до будь-якої церкви чи чогось такого,
люди, які будували кам'яні кола, спілкувалися з так званим потойбіччям.
Схоже на світ духів, де живуть предки Аннет.
Багато поколінь предків,
аж до Оґуна, оріші, бога.
Бог заліза й війни.
Вона — нащадок бога?
По батьку.
По материній лінії — від Орунміли,
оріші мудрості й ворожіння.
Воно й видно.
Хай там як, це дає їй силу над металом і каменем.
Усі ми походимо від богів.
Треба лише навчитися використовувати їхню силу.
Ну, а мене цілком влаштовує мій батіг і ножі, дякую.
З покоління в покоління мої предки вбивали вампірів одним цим батогом.
Власне, багато з них вміли чаклувати, у тому числі моя мама,
але це ніколи не мало значення.
Де твоя мама?
Загинула.
Деякі вампіри теж чаклують.
Ніби Версаль спорожнів, а його сміття винесло сюди.
То він.
То маркіз.
Бідолашні.
Він віддає їм трупи.
-Нащо? -Щоб зробити більше трупів.
Маркіз уклав якусь угоду з ковалем.
За нічними істотами. Ми знайдемо їхнього творця.
То Жак.
Я лише вчора його бачила.
Боже мій.
Це вампір, що поневолив її і вбив її матір,
граф де Воблан.
Схоже, він став набожним.
Тату Леґба, відчини ворота.
Аннет, не зараз.
Аннет.
Треба тікати звідси!
Іди.
Маріє! Треба тікати!
Негайно!
Аннет! Нам потрібен міст!
Аннет!
Ріхтере!
Ну і ну…
Слава Богу.
НА ОСНОВІ СЕРІЇ ВІДЕОІГОР KONAMI
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова