Ez az úgynevezett forradalom…
nem az emberek jogaiért küzd.
Hanem égbekiáltó förtelem, arcul köpése a természet rendjének,
a közerkölcsnek,
és mindenek felett
Istennek és az Ő egyházának.
Jómagam rendjét is, a Szent János lovagrendet,
mely a Szentföldért vívott háború zarándokait volt hívatott oltalmazni,
felszólították, hogy hódoljon be ennek az eretnek, istentelen kormánynak.
De inkább a halál.
Akármilyen borzalmakat visznek véghez szentségtörő céljaik nevében,
eme istenkáromlásnak meg vannak számlálva a napjai.
Közeleg a megmentő.
Egy új Jeanne d’Arc,
egy fenséges harcos királynő hozza el számunkra a megváltást.
Az igazak szent serege élére áll, és el fogja pusztítani a szentségtörőket.
Isten nevében.
Mi célból jött a párizsi kommünbe?
Szóval ez lenne Párizs?
Micsoda fertő!
A párizsi Forradalmi Kommünt képviselem. Közölje jövetele célját!
Én is képviselek valakit. A Messiást.
Vallási ügyekben a Nemzeti Konvent az illetékes.
Nem azt a messiást.
Az igazit.
CASTLEVANIA – DÉMONKASTÉLY: NOKTÜRN
Nem tudom, eltemessem-e.
Gyere! Segíts a reggelivel!
Hallottam a Saint-Domingue-i forradalomról,
de a párizsi lapok ritkán jutnak el ide,
és akkor is csak fél év késéssel.
Tudom, fellázadtak a rabszolgák, felégették az cukornádföldeket,
és végeztek az aljas rabszolgatartókkal.
Nem minddel. Egy megszökött.
Sok fehér telepes vámpír volt.
A szigeten egymást érték a válogatott borzalmak.
És még nem győzött a forradalom.
Most is harcolunk.
Összehívok egy gyűlést.
Igazán felemelő lesz.
Külhoni forradalmárokkal.
- Ti is rabszolgák voltatok? - Csak Annette.
Én operaénekes voltam.
A mindenit!
Ez a kenyér!
Hetekig hajókoszton éltünk.
Ha csak rá kell néznem egy szelet szárított húsra…
Úgy ám! És a fene tudja, miből készül.
Te is utaztál már hajón?
Hajón érkeztem ide Bostonból kisfiú koromban.
Életem legrosszabb élménye.
El nem tudtam képzelni, hogy emberileg lehetséges ennyit hányni.
Én sem.
Annette jót nevetett a nyomoromon.
Minden opera. Az is, ha a hajókorlátra dőlve hánysz.
Mondj el mindent erről a vámpírmessiásról!
Saint-Domingue-on él egy mambo, egy papnő, a tanítóm.
Nagy hatalmú boszorkány és jósnő.
Ő mondta, hogy keresselek meg.
Ő is tud erről a messiásról?
Azt monda nekem, hogy valami készül az Óvilágban.
A vámpírok évszázadokon át meglapultak Európa ódon falai között, mint a penész.
Hercegek, bárók, és fejedelmek szövetségeseként.
Még a királyi udvarokban is.
Bámulatos!
Sok vámpírt undorral tölt el,
hogy emberi hatalmasságok kegyeitől függ.
Ez a messiás azt ígérte nekik, hogy a föld uraivá teszi őket.
Csuda mókás lenne.
Hatalomban tartanák az uralkodókat, de ők parancsolnának nekik.
De ehhez előbb le kell verniük a forradalmat.
Micsoda meglepetés! A gonosz messiás is a régi rendszer híve.
A papnő szerint tudsz varázsolni.
Tudtam. Még gyerekkoromban.
Mi történt?
Nem tudom.
Nem érdekes. Megoldjuk.
A Messiás pokoli némber volt, mielőtt vámpír lett.
Némber?
Már emberként is fiatal lányokat és fiúkat kínzott halálra.
Mi a neve?
Hogy hívják a vámpírmessiást?
Báthory Erzsébet.
Báthory Erzsébet grófnő.
Anya! Mi lelt?
Jaj, ne!
Anya?
Igen!
Pompás példány.
A Messiás meg lesz elégedve.
Sosem mondtam el, mért hagytam el Oroszországot.
Azt mondtad, nem tehettél mást.
Ez igaz.
De azt nem tudod, kit kellett hátrahagynom.
Azt hittem… Azt reméltem…
ott marad eltemetve a múltamban a messzi keleten…
és biztonságban lesztek tőle.
De tévedtem.
Oroszországban születtem, négyezer mérföldre keletre innen,
egy hatalmas folyó partján.
Az ottaniak nyomorogtak. Kegyetlenül bántak velük.
A családom, vándorló mesemondók,
ott telepedtek le, hogy enyhítsék a szenvedésüket.
És egy ideig szabadon éltünk.
De a szabadságunkat nem tűrhették sokáig.
Egy nap katonák jöttek.
És nemcsak katonák. Vámpírok is.
És, ami a legrosszabb, Báthory Erzsébet
és a vérebe, Szentes Dorottya.
Így hát elmenekültél.
Akkor még nem.
Elfogták a húgomat.
A húgodról nem is tudtam.
Meg akartam menteni.
Báthory Erzsébet nem pusztán megöli az áldozatait.
Addig kínozza őket, még életben tudja őket tartani.
Gyönyörrel tölti el a mérhetetlen szenvedés látványa.
Elfutottam…
hátrahagyva őt, és mindenkit, akit valaha szerettem.
Egyre csak nyugat felé, ismeretlen tájakon és városokon át.
Mígnem itt menedékre leltem.
El kellett volna mondanom.
Vannak dolgok, amiről én sem beszélek.
A poklok poklát szabadítja ránk.
Kibírhatatlan kínt és fájdalmat.
Nem éri be azzal, ha elsöpri a forradalmat.
Szép lassan ki akarja véreztetni,
és pórrá zúzza, hogy írmagja se maradjon.
De le fogjuk győzni.
Úgy van. Ne aggódj!
Kinyírjuk azt a szajhát.
Közel állnak a szívedhez ezek a teremtények?
Jönnek, ha hívom őket.
Teszik, amit parancsolok.
Illetve kérek. Nem parancsolok nekik.
De igen.
Úgy érzem, a részemmé váltak.
Tehát egy részed meghalt vele.
Ahogy neked is a húgod halálával.
Mindkettőjükért énekelek.
Ha majd a sír
A sír fed el
Rám gondolva majd
Ne könnyek
Közt idézz
Emlékezz rám
De…
Sorsom feledd
Emlékezz rám
De…
Sorsom
Feledd
Ez a márki…
Úgy vélitek, vámpírok lepték el a kastélyát?
Igen.
Logikus.
Ilyen helyeken gyülekeznek.
Győződjünk meg róla, és égessük porig, ha muszáj.
Későre jár.
Várjatok még!
Amíg újra támadnak?
Eleget pihentünk. Most már az időnket pazaroljuk.
Óvatosan odalopózunk, és megnézzük, hányan vannak.
Akkor veletek megyek.
Pihenned kell. És észrevétlennek kell maradnunk.
Így is túl sokan vagyunk.
Ígérem, óvatosak leszünk. Nem esik bajunk.
Több ezer éve, mikor még nem volt olyan, hogy egyház,
az emberek kőszentélyeket emeltek, és beszélgettek az alvilággal.
Ez olyan, mint a szellemvilág, ahol Annette ősei éltek.
Sok-sok nemzedékre visszamenőleg,
egészen Ogunig, aki egy orisa. Egy isten.
A vas és a háború istene.
- Egy isten leszármazottja? - Csak apai ágon.
Anyai ágon Orunmilától,
a bölcsesség és a jóslás istenétől.
Ha minden igaz.
Mindenesetre Annette a kő és a fém mestere.
Mind istenektől származunk.
Csak meg kell tanulnunk használni az erejüket.
Nekem bőven elég a korbács és a kés, köszönöm.
Az őseim nemzedékek óta ezzel a korbáccsal ölték a vámpírokat.
Jó néhányuknak varázsereje is volt, mint az anyámnak,
de főként nem erre hagyatkoztak.
Hol van az anyád?
Meghalt.
Vámpíroknak is lehet varázsereje.
Mintha Versailles-ból ide hordták volna a moslékot.
Ő az. A márki.
Szegény ördögök!
Átadja nekik a holttesteket.
- Miért? - Hogy még többen legyenek.
A márki megállapodást köthetett a Kovácsmesterrel.
Kövessük az árlényeket a gazdájukhoz!
Ez Jacques!
Egy napja sincs, hogy láttam.
Istenem!
Ez a vámpír Annette anyjának gyilkosa. Vaublanc grófja.
Úgy látom, már Isten szolgája.
Kinyitni a kaput!
Annette, ne most!
Annette!
El kell tűnnünk innen!
Tűnés!
Maria!
Most!
Annette! Kéne egy híd!
Annette!
Richter!
Lám, lám…
Dicsőség az Úrnak!
A KONAMI VIDEÓJÁTÉKA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Tóth Márton