‎Ai văzut cei mai notorii dictatori ‎din istorie
‎folosind manualul acesta ‎să-și croiască drumul către putere.
‎Urmându-le exemplul, ‎puterea absolută poate fi a ta.
‎E bine să fii dur, ‎fiindcă lumea te respectă.
‎Dar până și acești titani ai tiraniei ‎au dat greș până la urmă.
‎Problema tiranilor este
‎că nu reușesc să obțină ‎stabilitatea permanentă.
‎Dar manualul deține cheia ‎supraviețuirii regimului tău
‎nu doar până la moartea ta, ‎ci și mai departe.
‎Poți vedea acest vis al tiraniei ‎în acțiune
‎într-una dintre cele mai izolate ‎și represive țări.
‎COREEA DE NORD
‎Părintele Coreei de Nord, Kim Il-sung, ‎și fiul lui Kim Jong-il
‎au construit un stat despotic ‎care încă există în prezent
‎și și-au transformat țara ‎într-un altar pentru familia lor,
‎o putere nucleară și un stat captiv.
‎Au făcut cel mai important lucru ‎pentru un tiran. Au rămas la putere.
‎E timpul să dezvăluim calea ‎către cel mai inaccesibil țel…
‎nemurirea.
‎DOMNIE ETERNĂ ‎DINASTIA KIM
‎Ar trebuie să fie evident deja
‎că, dacă vrei să reziști ca tiran, ‎nu-ți ajunge o mișcare.
‎Trebuie să întrupezi mișcarea.
‎E un semn distinctiv al tiraniei, ‎încă din antichitate,
‎să ai cultul personalității ‎în jurul tiranului.
‎El este văzut ‎ca fântâna înțelepciunii și a virtuții.
‎CULTUL PERSONALITĂȚII
‎Majoritatea cultelor mor odată cu liderii,
‎în Coreea de Nord a supraviețuit ‎timp de trei generații.
‎Văd în Coreea de Nord ‎un exemplu de teocrație,
‎deoarece liderii de acolo au ‎o aură de divinitate.
‎Poporul crede în ei ‎ca în figurile religioase.
‎Ca să înțelegi cum a reușit familia Kim,
‎trebuie să știi câte ceva ‎despre începuturile dinastiei.
‎FAPTUL 1: KIM IL-SUNG A DEVENIT ‎PRIMUL PREȘEDINTE ÎN 1948
‎La 30 și ceva de ani, Kim Il-sung e ‎luptător de gherilă împotriva japonezilor
‎și e renumit printre luptătorii ‎pentru independența Coreei.
‎După al Doilea Război Mondial, ‎Coreea e eliberată.
‎Forțele armate americane ‎pătrund în sudul Coreei,
‎iar cele sovietice, în nord.
‎Iar Uniunea Sovietică îl pune la putere ‎pe Kim Il-sung.
‎FAPTUL 2: KIM IL-SUNG A ÎNVĂȚAT ‎DE LA UN MENTOR IDEAL
‎Kim Il-sung a învățat multe din tacticile
‎folosite de Stalin în URSS.
‎Kim Il-sung și-a păstrat puterea ‎prin epurări repetate.
‎Oamenii din centrul puterii sunt uciși ‎sau trimiși în gulaguri
‎fie fiindcă sunt suspectați ‎că vor puterea,
‎sau doar ca exemplu ‎pentru potențialii rivali.
‎FAPTUL 3: KIM IL-SUNG A DECLANȘAT ‎RĂZBOIUL DIN COREEA.
‎PATRU MILIOANE DE MORȚI.
‎Războiul din Coreea a fost luptat ‎între Coreea de Nord aliată cu China
‎și coaliția dintre Coreea de Sud, ‎SUA și ONU.
‎Au rămas în impas și țara a fost distrusă.
‎Au văzut că într-un război convențional
‎Coreea de Nord nu se poate pune cu SUA.
‎Că aveau nevoie de o amenințare mare…
‎care să le garanteze supraviețuirea.
‎Pentru asta, au avut nevoie ‎de mai bine de 50 de ani
‎și de un ingredient, ‎altul decât uraniul,
‎arareori găsit printre tirani…
‎munca în echipă.
‎Dar nu poți construi un regim etern ‎fără o fundație solidă
‎și un plan să-ți controlezi populația ‎cu desăvârșire.
‎Iată primul pas!
‎TACTICĂ ‎IZOLEAZĂ-ȚI REGATUL
‎Un mare gânditor a spus:
‎„Oamenii sunt loiali ‎doar dacă nu au opțiuni.”
‎Dacă vrei o cârmuire eternă, ‎e util să fii singura opțiune.
‎Coreea de Nord e un exemplu ‎de regim care a reușit
‎să-și izoleze oamenii de restul lumii.
‎În Coreea de Nord, ‎nu ai acces la informații.
‎La televizor prinzi un singur canal ‎și telefoanele sunt ascultate.
‎Nord-coreenii nu pot călători.
‎Nu pot circula liber nici în țară
‎și nu pot părăsi țara fără permisiune.
‎Cine a fost creierul ‎programului de izolare?
‎Părintele Coreei de Nord, Kim Il-sung.
‎După ce a preluat puterea ‎ajutat de Stalin,
‎era nerăbdător să-și construiască ‎un regim tiranic personalizat.
‎În anii '50,
‎Kim Il-sung începuse să fie deranjat ‎de influența sovietică
‎și își dădea seama ‎că trebuie să se detașeze.
‎Asta a și făcut, creând o ideologie ‎națională nou-nouță, numită ‎Juche.
‎„Juche” se poate traduce ‎ca „autosuficiență”.
‎Voia să spună: ‎„Vom face totul noi înșine.”
‎Coreenii au fost sub dominație străină ‎timp de multe secole.
‎Chinezii, japonezii…
‎Juche ‎a fost o invenție
‎menită să forțeze poporul ‎să devină autonom
‎și să transforme izolaționismul ‎în motiv de mândrie națională.
‎Conform principiilor ‎Juche, ‎cooperarea cu alte națiuni
‎ar submina suveranitatea țării,
‎iar națiunea nu ar putea supraviețui
‎decât unită sub Conducătorul Suprem ‎Kim Il-sung.
‎Ideologia‎ Juche‎ a fost folosită strategic
‎pentru a justifica izolaționismul.
‎Izolarea e o unealtă utilă ‎pentru a preveni nemulțumirile
‎legate de situația din țară.
‎Dacă Coreea de Nord ar fi deschisă ‎spre noi informații, ar fi devastator.
‎Vezi? Inteligentă mișcare!
‎Izolarea e un pas important ‎în construirea unei tiranii sănătoase.
‎Dar noi țintim mai sus, ‎pentru un regim fără de sfârșit.
‎Pentru asta, e nevoie ‎de un plan bun de succesiune,
‎iar acesta e aprobat de manual.
‎TACTICĂ ‎ȚINE TOTUL ÎN FAMILIE
‎Domnia dinastică e bună pentru lideri
‎și e grozavă pentru coaliția
‎compusă din adepții liderului.
‎E vorba de continuitate.
‎Coaliția are motive să rămână loială, ‎căci „așchia nu sare departe de trunchi”.
‎Dar, pentru tiranii moderni, ‎e complicat să întemeiezi o dinastie
‎și puțini au reușit.
‎Nici măcar Sadam, cu fiii lui, ‎sau Gaddafi.
‎Dar copiii lui Stalin, ‎Vasily, Svetlana, Yakov sau Artyom?
‎Ați auzit de ei? Nici eu.
‎NU-I BUN DE TIRAN
‎Ca lider suprem în Coreea de Nord,
‎cultul personalității lui Kim Il-sung ‎continuă să crească.
‎Este hotărât ca regimul lui ‎să fie excepția.
‎Și-a dorit să recreeze
‎o variantă de monarhie modernă ‎în Coreea de Nord.
‎Dar și monarhiile au probleme ‎când e vorba de succesiune.
‎În familiile regale ‎de-a lungul istoriei Coreei,
‎regele adesea avea multiple consoarte
‎și mulți urmași potențiali,
‎iar Kim Il-sung nu făcea excepție.
‎Asta îi pune liderului pe masă ‎o întrebare foarte importantă.
‎Care copil e potrivit?
‎A avut un fiu, Kim Pyong-il,
‎care a fost văzut ca potențial moștenitor.
‎Era fiul preferat, ‎făcut cu a doua sa soție,
‎care era favorizată, ‎fiindcă prima lui soție murise.
‎Deși e întâiul născut, ‎Kim Jong-il rămâne în umbră.
‎Dar viitorul conducător al Coreei de Nord ‎are planuri grandioase.
‎Dacă te naști în familia aia, ‎dezvolți de la o vârstă timpurie
‎o atitudine de „ucide sau fii ucis”.
‎Fie ai toată puterea, fie nicio putere, ‎și nu există cale de mijloc.
‎Ca să-și ceară dreptul, Kim Jong-il ‎trebuie să profite de ocazia potrivită.
‎După cea mai recentă epurare ‎a politicienilor neloiali,
‎marele șef, Kim Il-sung, ‎are câteva posturi libere.
‎Inclusiv în Ministerul Propagandei,
‎care are cea mai importantă misiune ‎în Coreea de Nord,
‎preamărirea Conducătorului Suprem.
‎Kim Il-sung merge la studioul de film ‎al Coreei de Nord,
‎împreună cu fiul său de 25 de ani, ‎Kim Jong-il.
‎Îi mustră pe angajații studioului ‎pentru filmele ineficiente…
‎care, chipurile, trădează națiunea.
‎Îi provoacă să găsească curajul
‎să readucă gloria studioului.
‎Când nimeni nu răspunde…
‎Kim Jong-il se oferă voluntar ‎să răspundă provocării.
‎Acesta e unul dintre momentele critice ‎în ascensiunea lui Kim Jong-il,
‎că, în calitate de fiu îndatoritor, ‎când a fost nevoie mare,
‎s-a oferit voluntar, ‎deși era foarte tânăr.
‎Kim Jong-il e numit imediat ‎Director al artelor culturale
‎și produce filmul ‎Pibada,
‎o epopee despre autosuficiența ‎Coreei de Nord.
‎În el, o familie din anii 1930 suferă ‎sub ocupația japoneză, dar luptă eroic.
‎Un film bazat pe o poveste ‎de însuși… Kim Il-sung.
‎După premieră, primește recenzii grozave.
‎În doi ani, Kim Jong-il ajunge în fruntea ‎Ministerului Propagandei,
‎pornind ferm pe drumul ‎de la băiat pierdut la moștenitor.
‎În 1974, deși nu avea ‎să ajungă la putere decât peste 20 de ani,
‎partidul este informat ‎că acesta este succesorul.
‎Natura regală a lui Kim Jong-il ‎este inatacabilă.
‎Pe scurt, el este ‎însăși întruparea regalității.
‎Stabilizându-și conducerea ‎și numindu-și urmașul,
‎Kim Il-sung și-a îndeplinit rolul ‎în succesul dinastiei.
‎Dar, înainte ca rezerva ‎să urce pe scenă,
‎Kim Jong-il trebuie să-și facă singur ‎un drum în afacerea familiei.
‎Când îți lipsește ajutorul necesar,
‎uneori trebuie să iei lucrurile ‎în propriile mâini.
‎TACTICĂ ‎RĂPEȘTE OAMENI
‎Kim Jong-il a făcut din răpiri
‎un instrument de stat ‎pe care nu se sfia să-l utilizeze
‎dacă voia să aducă pe cineva în țară.
‎Kim Jong-il voia ‎să-și învețe spionii japoneză,
‎așa că a răpit cetățeni japonezi.
‎În unele cazuri, au fost înhățați ‎de pe plajă și duși au fost!
‎Timp de mulți ani,
‎familiile lor habar nu au avut ‎că sunt în Coreea de Nord.
‎Pentru Kim Jong-il, ‎vedeta cinematografiei nord-coreene,
‎o anumită lipsă de personal în țară ‎era și mai presantă.
‎În anii '70, Kim Jong-il a făcut ‎filme de succes în Coreea de Nord,
‎dar care erau ridiculizate pe glob.
‎Kim Jong-il și-a dat seama că orice formă ‎de putere se bazează pe povești,
‎iar iubirea sa pentru narațiune
‎putea fi utilizată să perpetueze regimul.
‎Ca să descopere secretele Hollywoodului, ‎Kim urmărește filme zi și noapte.
‎A creat un sistem de piraterie global
‎ca să pună mâna pe toate filmele, ‎cu subtitrare și copertă,
‎să le vadă când vrea.
‎Păstra toate filmele într-o clădire ‎din Pyongyang cu acces interzis.
‎Dar Kim Jong-il își dă seama repede ‎de cea mai mare problemă a sa.
‎Pentru filme bune, ‎îți trebuie oameni talentați.
‎Despre ce tactică discutam?
‎Da, despre răpire.
‎Acum se pune problema ‎pe cine să înhați.
‎Kim Jong-il a plănuit răpirea
‎unei actrițe sud-coreene îndrăgite,
‎Choi Eun-hee, în Hong Kong.
‎Apoi, i-a momit soțul, ‎renumitul regizor Shin Sang-ok,
‎să o caute, și l-a prins și pe el.
‎I-a ținut închiși separat
‎cam șase ani, până au cedat.
‎Apoi i-a adus la un loc și a anunțat
‎că s-au mutat bucuroși ‎în Republica Populară Democrată Coreeană.
‎În următorii trei ani, ‎Shin și Choi au produs 17 filme
‎sub privirile scrutătoare ‎ale lui Kim Jong-il.
‎I-a obligat să creeze o industrie de film ‎în Coreea de Nord.
‎Filmele lui Shin trebuie ‎să respecte intențiile propagandiste.
‎Însă primește și un pic de libertate.
‎Asta îi amplifică puterea lui Kim.
‎Publicul nord-coreean are acum motiv ‎să vadă filmele.
‎Sunt deosebite, după 40 de ani,
‎dar tot îndeplinesc rolul ‎de promovare a ideologiei națiunii.
‎Dar Kim Jong-il, încă moștenitor, ‎are o problemă.
‎Ideologia națională e construită ‎în jurul tatălui său,
‎eternul, divinul și încă viul lider, ‎Kim Il-sung.
‎Ce provocare!
‎Cum ai putea fi urmașul unui zeu?
‎TACTICĂ ‎IMPUNE-ȚI DIVINITATEA
‎Bietul Kim Jong-il!
‎E atât de ocupat să întărească ‎cultul personalității tatălui său,
‎așa că n-are timp pentru al lui.
‎1981, CU 13 ANI ‎ÎNAINTE SĂ CONDUCĂ JONG-IL
‎Kim Jong-il nu era ca tatăl lui, ‎sociabil, charismatic, deschis, vesel.
‎El era omul discret din culise.
‎Kim Jong-il trebuia să definească ‎Coreea de Nord dincolo de primul lider,
‎ca să fie legitim.
‎MUNTELE PAEKTU, ‎LA 600 KM DE PYONGYANG
‎Iar planul lui începe aici, ‎în cel mai sacru loc, muntele Paektu.
‎Legenda spune că aici a început ‎civilizația coreeană,
‎cu nașterea regelui-zeu Dangun.
‎În familia Kim,
‎mare parte din legenda personală ‎e legată de muntele Paetku.
‎Conform biografiei oficiale a lui Il-sung, ‎înainte de independența țării sale,
‎trupele lui s-au luptat cu japonezii ‎dintr-o bază de pe muntele Paetku,
‎în timp ce experții spun că baza se afla ‎în Manciuria, la 320 km distanță.
‎Pentru a-și întări poziția ca urmaș,
‎Kim Jong-il aduce adăugiri personale ‎la mitul familial.
‎Kim Jong-il s-a născut în 1941 în Rusia.
‎Dar asta nu se putea, ‎el fiind fiu al patriei,
‎deci trebuia să se declare ‎că se născuse pe muntele Paetku.
‎În varianta oficială difuzată în media, ‎cărți, cântece și la școală,
‎nașterea lui Kim Jong-il a fost prezisă ‎de o rândunică pogorâtă din ceruri.
‎Norii de iarnă s-au despicat ‎și a apărut supremul curcubeu dublu.
‎O nouă stea a apărut pe bolta cerească.
‎Soldații lui Kim Il-sung ‎au fost atât de impresionați,
‎încât au cântat de bucurie.
‎Dar de ce să te oprești aici?
‎În ascensiunea sa,
‎Kim Jong-il punea oameni ‎să-i rescrie viața din mers.
‎Era important să pară ‎că are puteri supranaturale.
‎Poveștile au devenit tot mai absurde.
‎Guvernul Coreei de Nord ‎dă comunicate de presă
‎privind „faptele” importante ‎despre liderul în ascensiune.
‎Cum ar fi că a mers la trei săptămâni ‎și a vorbit la opt săptămâni.
‎Că poate controla vremea.
‎Cu geniul său, a scris 1.500 de cărți.
‎Prima dată când a jucat golf, ‎nu a ratat niciodată.
‎E un specimen cu o fiziologie perfectă,
‎care nu produce deșeuri umane,
‎așa că nu-i trebuie o toaletă.
‎Iar, în ultimul său dar către omenire, ‎a inventat și hamburgerul.
‎Râzi, dacă vrei, dar respectând manualul, ‎nebunia are un scop precis.
‎Mitologia e creată ca să susțină ideea
‎că Kim Jong-il are un drept divin ‎să conducă.
‎Dacă te gândești logic, ‎nu are nicio noimă,
‎dar, pentru un nord-coreean, ‎e o chestiune de credință.
‎Conducătorul Suprem Kim Il-sung ‎e bolnav,
‎iar Kim Jong-il e aproape ‎să-și împlinească destinul.
‎Credința aceea va fi supusă la încercare.
‎1994 ‎ÎNCEPUTUL FOAMETEI DIN COREEA DE NORD
‎În anii '90, s-a produs un context ‎oarecum ghinionist.
‎Recoltele au fost proaste ‎și întreținute greșit, și tot așa.
‎Asta a dus la un colaps al agriculturii, ‎care a dus la foamete generalizată.
‎E ultimul lucru care-ți trebuie ‎când îți solidifici dinastia.
‎Dar tiranii legendari, nu ca ratații,
‎nu se lasă afectați de probleme.
‎TACTICĂ ‎LASĂ OAMENII SĂ MOARĂ DE FOAME
‎Când vrei să domnești pe veci, ‎foametea are avantajele ei.
‎Oamenii săraci, înfometați ‎și izolați nu te pot amenința.
‎Cei care mor de foame ‎nu vor da mâncare rebelilor.
‎Sunt prea slabi să lupte.
‎E o realitate tristă, ‎dar e util să înfometezi poporul.
‎Fie că-ți place sau nu, ‎rezultatele vorbesc de la sine.
‎Stalin a profitat de foametea din Ucraina
‎să înăbușe mișcarea de independență ‎și să țină Uniunea Sovietică intactă.
‎Zeci de milioane au murit în China
‎în urma Marelui Salt Înainte ‎al lui Mao Zedong,
‎iar asta nu i-a afectat ‎controlul asupra țării.
‎Dictatorul etiopian Mengistu Haile Mariam
‎a supraviețuit foametei crunte ‎din țara sa din anii '80
‎și a condus încă opt ani.
‎Familia Kim nu a reușit niciodată ‎să-și hrănească poporul‎,
‎în ciuda mitului pe care-l perpetuează ‎că ar putea s-o facă.
‎Coreea de Nord se bazase pe sovietici ‎timp de câteva decenii
‎ca să obțină proviziile necesare.
‎Dar Uniunea Sovietică se prăbușește ‎la începutul anilor '90
‎și trage la fund economia Coreei de Nord
‎A început un efect de cascadă ‎de tragedii după alte tragedii.
‎Sute de mii de nord-coreeni ‎au murit de foame,
‎după estimări foarte conservatoare.
‎Perioada aceea e cea mai dezastruoasă.
‎PYONGYANG ‎8 IULIE 1994
‎Desigur, fix în această perioadă,
‎liderul presupus nemuritor ‎al Coreei de Nord, Kim Il-sung,
‎decide în sfârșit să tragă pe dreapta.
‎Moartea lui Kim Il-sung, în 1994, ‎pentru majoritatea nord-coreenilor,
‎a fost cel mai devastator eveniment.
‎Oamenii îl jeleau.
‎Nu era doar jale, ‎era ca și cum Mesia murise.
‎Mai grav, visul unei dinastii perpetue ‎al lui Jong-il atârnă de-un fir de ață.
‎Cum supraviețuiești politic ‎după ce au murit milioane de cetățeni
‎și nu e mâncare?
‎Kim Jong-il spune iar povești.
‎Trebuia să perpetueze ideea
‎că țara era amenințată de SUA.
‎S-a folosit de războiul coreean,
‎readucându-l în prezent.
‎O țară în război trebuie să fie unită.
‎Începe campanii de propagandă, ‎spunându-le oamenilor
‎să mănânce de cel mult două ori pe zi,
‎în onoarea lui Kim Il-sung ‎și luptătorilor de gherilă.
‎E datoria ta să inspiri sacrificii.
‎Ce faci tu în timpul liber ‎te privește doar pe tine.
‎Kim Jong-il avea gusturi costisitoare.
‎A cheltuit peste 800.000 de dolari ‎pe coniac într-un singur an.
‎În timp ce concetățenii lui ‎chipurile vând la piață carne de bebeluș,
‎Kim Jong-il are mai multe vile, ‎bucătari privați
‎și importă alcool cu tonele.
‎Duce cel mai luxos stil de viață posibil
‎alături de câțiva apropiați.
‎În timp ce poporul lui moare.
‎Deși Dragul Lider știe ‎cum să profite de foamete,
‎regimul etern al familiei Kim ‎nu e asigurat.
‎Se spunea că Kim Jong-il ‎nu are experiență,
‎nu e charismatic și n-are imaginea divină,
‎așa că, mai devreme sau mai târziu, ‎el și regimul lui se vor prăbuși.
‎Dar Kim Jong-il va sfida criticii
‎folosind ultima și cea mai devastatoare ‎tactică din manual,
‎care poate transforma o țară înfometată ‎într-o forță de neoprit.
‎TACTICĂ ‎FĂ ROST DE ARME NUCLEARE
‎Partea tristă la a deveni tiran e ‎că, cel mai probabil,
‎la un moment dat o să ai de-a face ‎cu străini băgăcioși
‎care cred că lumea ar fi mai bună ‎fără tine.
‎Am pierdut multe legende așa.
‎Ca Saddam Hussein, dat jos ‎de o invazie condusă de SUA în 2003,
‎capturat de armata americană ‎și executat trei ani mai târziu.
‎Regimul lui Hitler s-a sfârșit ‎cu încercuirea Berlinului în 1945,
‎ceea ce l-a făcut pe marele Führer ‎să se sinucidă în buncăr.
‎Și să nu-l uităm pe Muammar Gaddafi,
‎al cărui deces a fost urgentat ‎de bombardamentele NATO în 2011.
‎Ca să nu le calci pe urmele nefericite,
‎îți trebuie cel mai tare ‎factor de descurajare.
‎Familia Kim numește armele nucleare ‎„spada lor prețioasă”, care-i va proteja.
‎Armele nucleare stau la baza
‎strategiei de a menține intactă ‎Coreea de Nord
‎cu familia Kim la cârmă.
‎Bine, dar cum ajungi putere nucleară?
‎Îți trebuie savanți de talie mondială,
‎câteva sute de kile de uraniu,
‎o instalație de procesare ‎și un munte de bani.
‎Pare simplu? Nu este.
‎Pentru arme nucleare, ‎trebuie să treci uraniul
‎prin mii de centrifuge specializate
‎care sunt sub monitorizare constantă, ‎din motive evidente.
‎Procesul durează luni întregi ‎și poate fi încetinit de accidente.
‎Sau de sabotaj.
‎Apoi e problema livrării.
‎Le poți arunca din avioane, ‎să lansezi rachete cu rază scurtă,
‎să tragi de pe submarine, ‎sau folosind arma ideală,
‎rachetele balistice intercontinentale.
‎Ca să fii sigur că armele merg, ‎trebuie să faci teste,
‎care vor fi observate de toată lumea,
‎și toți vor face tot posibilul ‎să nu ai un program operațional.
‎Cursa a început.
‎Ca toate în Coreea de Nord,
‎ambițiile nucleare aparțin familiei Kim.
‎Kim Il-sung, înainte de moartea sa,
‎a început să adune materiale nucleare.
‎E primul pas. Dar, după patru decenii ‎de cercetare și dezvoltare,
‎programul nu și-a luat zborul.
‎Când a murit, nu avea arme nucleare,
‎așa că Kim Jong-il a moștenit
‎programul nuclear al tatălui său.
‎Kim Jong-il e hotărât să împlinească ‎visurile nucleare ale tatălui său.
‎Dar economia Coreei de Nord e în criză,
‎așa că nu-i prisosesc banii.
‎Deci va trebui să devină antreprenor.
‎Coreea de Nord și-a finanțat ‎programul nuclear
‎prin comerț ilegal, produse contrafăcute,
‎droguri, contrabandă și spălare de bani.
‎Au folosit toate metodele ilegale ‎care le erau la îndemână.
‎În 2009, Kim Jong-il realizează ‎pasul al doilea.
‎Coreea de Nord face un test ‎cu o explozie subterană
‎și lansează rachete ‎în apele de lângă Japonia.
‎Dar marele inamic occidental, SUA,
‎rămâne în afara razei lor de atac.
‎În administrația Clinton‎
‎am petrecut mult timp să aflăm ‎ce pune la cale Coreea de Nord.
‎Kim Dae-Jung, președintele Coreei de Sud,
‎mi-a spus: „Tipul nu e nebun.
‎E inteligent și trebuie privit ‎din perspectiva aceasta.”
‎Dacă privim lucrurile ‎prin ochii lui Kim Jong-il,
‎avea nevoie de arme nucleare
‎pentru a proteja integritatea țării,
‎și s-a ocupat de asta ‎până când a murit, în 2011.
‎PYONGYANG ‎DECEMBRIE 2011
‎Într-o furtună de gheață, ‎mii de nord-coreeni
‎și-au luat adio de la Kim Jong-il
‎în timpul procesiunii funerare ‎pentru Dragul Lider.
‎Dar chestia grozavă la regimul etern e
‎că moartea e o piedică minoră.
‎E timpul ca fiul lui Kim Jong-il, ‎Kim Jong-un, să preia sceptrul.
‎Când s-a instalat Kim Jong-un…
‎a accelerat testele cu arme nucleare
‎și cu rachete balistice.
‎La 64 de ani după sfârșitul ‎Războiului Coreean…
‎Kim Jong-un duce în sfârșit ‎misiunea la capăt.
‎În 2017, au făcut un test nuclear.
‎Au spus că e o bombă cu hidrogen ‎care poate lovi SUA.
‎Bunicuțul ar fi mândru!
‎Regimul gândit să fie etern ‎are în sfârșit o plasă de siguranță.
‎Coreea de Nord e o putere nucleară.
‎Asta dă familiei Kim ‎mecanismele necesare
‎să își perpetueze puterea,
‎autoritatea și succesiunea.
‎Sistemul se perpetuează la infinit.
‎Poate că așa se deosebește dictatura asta. ‎Nu se prăbușește.
‎Dictatura „Conducătorului Suprem” ‎merge mai departe.
‎Iată, negru pe alb!
‎Cu manualul acesta,
‎te poți transforma din ratat falit ‎în conducător suprem.
‎Îți poți zdrobi toți rivalii, ‎domina mințile și trupurile poporului,
‎crea societatea ta ideală,
‎și, cu ajutorul armei supreme, ‎să domnești pe veci.
‎Haide, ce te oprește?
‎Ce fel de om poate deveni tiran?
‎O să dau un răspuns deprimant.
‎Oricine poate fi tiran.
‎Ești pregătit să încerci?