ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Любий тиране, тепер, коли ти вже викорінив ворогів зі свого уряду,
пора потурбуватися про довговічність свого режиму.
Адже є ще одна група, яка може становити загрозу твоїй владі
і яку набагато складніше контролювати.
Ваші любі краяни.
Як втримати народ на своїй стороні і в горі, і в радості?
Посібник наводить важливу пораду.
Макіавеллі запитував:
краще, щоб правителя боялися чи любили?
Раджу обрати страх,
адже коли люди бояться вас, ви їх контролюєте.
Далі ще краще. Якщо правильно розіграти карти, на вас чекає
несподіваний бонус: усенародна прихильність.
Так ми підійшли до історії Уганди,
де на нас чекає легендарний тиран Іді Амін Дада.
ІДІ АМІН ДАДА ДИКТАТОР УГАНДИ, 1971–1979 РР.
Засадничими принципами його режиму стали жорстокість і терор.
Жорсткий підхід — це добре, бо тоді люди тебе поважають.
Візьміть з нього приклад і дізнайтеся, як залучити свій темний бік.
3. ПРАВТЕ ЗА ДОПОМОГОЮ СТРАХУ ІДІ АМІН
За вісім років Амінового правління
300 000 угандійців зникли або загинули,
часто за його прямим наказом.
Він перетворив Африку на людську бійню.
МІЛТОН ОБОТЕ КОЛИШНІЙ ПРЕЗИДЕНТ УГАНДИ
Перш ніж дізнатися, як Амін правив колишньою британською колонією,
послухайте, як Амін зайняв свій пост.
ФАКТ №1
АМІН БУВ ЗАСЛУЖЕНИМ СОЛДАТОМ БРИТАНСЬКОЇ КОЛОНІАЛЬНОЇ АРМІЇ
Десь у 1964-му Амін вступив у Королівське африканське стрілецтво,
за допомогою якого придушувалися заколоти та повстання
в африканських країнах.
Він брав активну участь у їхній жорстокій діяльності,
але його не карали за зловживання силою,
навпаки — неодноразово підвищували.
ФАКТ №2
АМІН ПОБУДУВАВ СИСТЕМУ ПІДТРИМКИ НА ОСНОВІ АРМІЇ
Він брав на службу
вірних собі людей, вербував їх в армію.
Він узяв на службу багатьох представників
своєї рідної етнічної групи, какви,
з південно-західної Уганди.
ФАКТ №3 КОЛИ УГАНДА СТАЛА НЕЗАЛЕЖНОЮ,
ПРЕЗИДЕНТ ОБОТЕ ПРИЗНАЧИВ АМІНА КОМАНДИРОМ АРМІЇ
Колишній губернатор попередив президента Мілтона Оботе,
що Іді Амін — бомба сповільненої дії.
Оботе знав, що матиме справу з Іді Аміном.
Уже незабаром у 1971 році
Амін таки захопив владу, скинувши Оботе у військовому перевороті.
Я виконуватиму функції голови уряду
з Божою поміччю.
ОЙ-ОЙ…
Так почалася нова епоха, повна сподівань.
ЗМІ підтримували його.
Придумували прізвиська, як-от «Великий тато».
Його ще називали «лагідним гігантом».
Але Амін здобув владу в перевороті,
тож мав усунути ворогів, які загрожували його пануванню.
Як можна таке зробити,
не віднадивши прихильників удома та по всьому світу?
Посібник наводить один невеличкий фокус.
ПРИХОВАЙТЕ СВОЮ ЖОРСТОКІСТЬ
Встановити режим — діло непросте. Бруду не уникнути.
Якщо неприємні деталі привернуть забагато уваги, імідж тирана постраждає.
В Уганді панує мир,
тут не порушують жодних прав людини.
Ось чому завдяки посібнику
найкращі тирани знають цінність доброго прикриття.
Коли звірства нацистів під час Другої світової набули розголосу,
Гітлер запросив Червоний хрест у концтабір Терезінштадт,
який вони замаскували під зразкове ґето з виключно здоровими жителями,
власним банком, єврейськими підприємствами та спортивними лігами.
Коли сільськогосподарська політика Сталіна
спричинила мільйони голодних смертей в Україні,
він вдався до дезінформації, цензури і підтримки репортерів-симпатиків,
щоб ніхто не дізнався правду.
Пол Пот приховав докази свого геноциду,
який забрав два мільйони життів,
заявивши, що Червоних кхмерів підставили в'єтнамці.
СЕРПЕНЬ 1971 РОКУ ПІВ РОКУ ДИКТАТУРИ АМІНА
Хочете вірте, хочете ні, але лагідний гігант Уганди недовго чекав,
перш ніж застосувати описану тактику.
Іді Амін був дуже харизматичним,
але, без сумніву, він був убивцею,
який почав убивати в ту ж мить, коли захопив владу.
Через пів року після встановлення режиму
почали ширитися заяви про вбивства в бараках.
Убивали солдатів, які належали до етнічних груп,
пов'язаних із колишнім президентом Мілтоном Оботе.
Їх убивали в одному з лісів біля Кампали.
Їх ховали в лісах
або скидали у води Нілу.
Чутки про вбивства ширяться світом.
Американський репортер Ніколас Строг розпочинає розслідування
разом зі свої другом Робертом Сідлем, професором місцевого університету.
Строг і Сідл їдуть на потенційне місце злочину,
у сільські бараки за 270 кілометрів на південний захід від Кампали.
Через два дні вони зникають.
Від них тижнями нічого не чути.
Амін запевняє дружину Строга,
що докладе всіх зусиль, аби дізнатися його долю,
але він місяцями відтягує розслідування.
А потім угандійський лейтенант тікає в Танзанію і розповідає жахливу історію.
Він інформує поліцію,
що офіцери Аміна напали на американців і зарубали їх,
спалили тіла, а залишки викинули в річку.
До злочину начебто були причетні урядові високопосадовці,
але Амін закриває справу без жодних звинувачень.
Ще одна історія успіху з посібника? Не зовсім.
«НЬЮЗВІК»
Скандал розкриває суть Амінового режиму.
Чутки стають заголовками перших шпальт по всьому світу.
Міжнародна преса зміщує фокус, і стає очевидно,
що уряд Аміна — це втілення неймовірної жорстокості.
Та кому треба міжнародна спільнота?
Головне, щоб вірним залишався власний народ,
а посібник підкаже, як втримати його в кулаці.
ВИБЕРІТЬ ЦАПА ВІДПУЩЕННЯ
Мудрий тиран знає, що нація складається
з емоційних людей,
а емоціями можна маніпулювати.
Знайти цапа відпущення — дуже дієвий прийом.
-ОБЕРЕЖНО, ЄВРЕЇ -ЄВРЕЙ
Звинуватити когось іншого в бідах широкого загалу.
Саме так здобувають довіру, підтримку та визнання народних мас.
Прикладів безліч.
Йосип Сталін звинувачував багатих селян, так званих кулаків,
у нагромадженні багатства в 1930-х під час економічного застою СРСР.
Муаммар Каддафі прийняв закон, щоб конфіскувати майно
етнічних італійців Лівії, які колись правили країною,
і вигнав їх з країни в День помсти.
Не забуваймо про Адольфа Гітлера.
З самого початку фундаментом його руху були утиски та переслідування євреїв.
Але Амін застосував цю тактику з іншою метою на думці.
Економіка країни дуже потерпала,
тож Амін хотів придумати стратегію, щоб задобрити народ
і утвердити себе як легітимного та потужного лідера.
Йому потрібна була нова жертва.
Нею стали азійці.
КАПМАЛА, УГАНДА
В Уганді було десь 100 000 жителів азійського походження.
Переважно — індійці з Індостану.
Британці переселили їх сюди в часи колоніалізму,
щоб ті збудували залізницю, але вони так і не повернулися.
Азійська спільнота: 80 000 з десятимільйонного населення.
Їм належить більшість великих крамниць і підприємств.
Чимало угандійців недолюблювали азійців.
Вони всюди бачили азійські підприємства.
Вони думали: «Це наша країна. Ці крамниці мають належати африканцям».
Ми на власному досвіді переконалися,
що азійці дуже хитрі.
Упродовж тривалого часу вони експлуатували нашу країну.
Коли владу захопив Амін,
індійське населення Уганди раділо цій зміні.
Амін сам казав,
що звільнив індійців, яких маргіналізували британці.
Та як зразковий послідовник посібника Амін вирішив змінити свій тон.
ЖОВТЕНЬ 1971 РОКУ ДЕВ'ЯТЬ МІСЯЦІВ ДИКТАТУРИ АМІНА
Наприкінці 1971 року Амін провів пресконференцію.
Він заявив, що азійська спільнота виступає проти темношкірих угандійців
і вважає їх менш цивілізованими.
Але потім начебто знову з'явився лагідний, добрий Амін.
Амін запросив азійських лідерів на зустріч,
щоб прояснити всі непорозуміння.
На конференцію приходить уся угандійська еліта
разом з міжнародними ЗМІ.
Атмосфера обнадійлива…
поки Його Ясновельможність Президент не приходить із заслуженими офіцерами.
Амін накидається на азійську спільноту,
звинувачує їх у несплаті податків, виведенні коштів з країни
та комерційних утисках проти темношкірих угандійців.
Інакше кажучи, в економічній і культурній зраді.
Промова Аміна підіймає хвилю антиазійської пропаганди,
ксенофобії та жорстокості.
Розмежувавши народ,
Амін як тиран не лише зруйнував довірчі зв'язки
у межах цілого суспільства,
а й об'єднав своїх прихильників,
переважно — темношкіре населення Уганди.
Ви вибили землю з-під ніг цапів відпущення.
Здавалося б, тепер з ними можна робити що завгодно,
але все не так просто. Принаймні поки що.
Кожне тиранічне суспільство має свої межі, які ще називають законами.
Ви повинні знести їх.
ПЕРЕТВОРІТЬ ЗАКОН НА ЗБРОЮ
Одна з переваг життя єдиновладного правителя —
ви рідко чуєте слово «ні».
Але щоб усунути всі перешкоди на шляху ваших тиранічних примх, треба попотіти.
Наявні правові інститути можуть завадити політичним лідерам.
То що вони роблять? Руйнують їх.
Головне мета — послабити всі установи та інститути,
які стримують вашу владу.
Спекавшись усіх обмежувачів,
нацькуйте закон на ваших цапів відпущення.
Таке схвалить будь-який тиран.
Іді Амін контролював уряд, адміністрацію,
а також економічну систему.
Я використовую спортивну тактику.
Щоб перемогти суперників, я також використовую політику.
Та проникнути в правову систему йому не вдалося,
тож він відкликав частину конституції.
Він надав собі владу приймати закони, щоб досягти бажаного.
Виведіть з гри надокучливих суддів, і все поле — ваше.
Так для Аміна почався наступний етап боротьби проти відбувайлів.
5 СЕРПНЯ 1972 РОКУ ПІВТОРА РОКУ ДИКТАТУРИ АМІНА
Якось зранку, після візиту до міста Сороті на сході Уганди,
Амін встав до світанку
і поїхав до місцевої радіостанції,
звідки звернувся до народу.
Він сказав: «Учора мені наснився сон, як азійці доїли корову,
але не годували її.
Тому я вважаю, що ми повинні вигнати азійців».
Я хочу бачити вулиці Капали, вільні від індійців.
Ви хочете, щоб усі азійці виїхали?
Так. Вони повинні повернутися до себе.
Азійцям Уганди дали три місяці, щоб покинути свої підприємства
і виїхати з країни.
Тож вони повинні продати все своє майно
відсьогодні і до дев'ятого дня після понеділка.
Я був тоді в Уганді. Працював молодшим викладачем університету.
Серед моїх знайомих в азійській спільноті до цього ставилися
як до демагогії.
Азійські лідери звернулися в суди Уганди по захист, але марно.
Багато азійців Уганди там і народилися.
Їхні сім'ї жили в Уганді поколіннями. Їм було нікуди йти.
Люди залишали машини в аеропорту з ключами всередині.
Ніхто не розумів, що відбувається.
Просто… уявіть, ви будуєте своє життя в країні, а тут…
Не одне покоління.
Ви їдете геть, і ніхто не приходить попрощатися.
Ну, не всі вважали це катастрофою.
Ви витурили козлів відпущення, яких самі вибрали.
Пора пожинати нагороди.
Коли всіх громадян азійського походження вигнали геть,
населення Уганди цьому зраділо.
Іді Амін забрав підприємства, які належали азійцям,
і вручив їх африканцям.
Добре, що вони пішли.
Чому?
Вони вже досить із нас надоїли.
Це було популярне рішення.
Певним чином воно глибоко перегукувалося
з вимогами переважної більшості населення,
тож було популярним.
Інше питання — чи було воно успішним.
Після вигнання азійців настала величезна економічна криза.
У людей, які отримали колишні азійські підприємства,
не було навичок.
Вони не розумілися на підприємницькій діяльності.
Наслідком гострого дефіциту товарів
стала масова інфляція,
економіка просто обвалилася.
Можливо, терор невеликого прошарку не вирішить усіх проблем.
Як бачите, часом проблем лише більшає.
Але не звинувачуйте посібник. Винні люди.
Перш ніж вони почнуть жалітися,
дайте їм вагому причину заткнути роти.
ЗАВДАВАЙТЕ БОЛЮ
Катування.
Катування — дієвий спосіб, який віднадить людей від протестів.
Кращий за вбивства, адже люди не помирають.
Ви можете схопити їх, ув'язнити, зв'язати
і застосувати проти них всю свою жорстокість.
Тирани таке обожнюють.
Ще б пак.
У Камбоджі Червоні кхмери Пол Пота катували людей,
застосовуючи водні тортури й електрошок,
і навіть вкривали їх скорпіонами, щоб витиснути зізнання.
У міністерстві держбезпеки Північної Кореї використовували брак сну та «пінгвіна»,
нестерпне положення тіла,
яке з часом видавлює хребет із тіла людини.
Улюбленою технікою НКВД Сталіна була класична російська диба.
Вони зв'язували жертви руки за спиною
і підіймали її в повітря.
1973 РІК, ДВА РОКИ ДИКТАТУРИ АМІНА
Унаслідок вигнання азійців
настали часи активної контрабанди й економічного хаосу.
Криза економіки підбурює опозицію як ніщо інше.
Стримувати віжки хаосу Амін доручив своєму каральному загону,
Бюро державних розслідувань.
Його агенти вирізнялися
особливою жорстокістю та відчуттям стилю.
Люди одразу впізнавали цих агентів,
тому що вони носили штани-кльош, сонячні окуляри, квітчасті сорочки.
Вдягалися в стилі 1970-х.
Якими модниками вони б не були,
на вечірки краще ходити з кимось іншим.
Вони викрадали людей просто з вулиць.
Вони витягали людей з ресторанів,
запихали в багажник машини
і відвозили геть.
Потім їх ніхто не бачив.
Усі знали, куди вони зникали.
В Аміна було багато катівень.
Одна з найсумнозвісніших —
Бюро державних розслідувань просто в центрі Кампали.
Французьке посольство займало сусідній будинок,
і його працівники розповідали, що чули крики жертв.
Будівлю БДР прославили
жахливі речі, які відбувалися всередині.
Там катували та вбивали звичайних, невинних людей.
Амін і його посіпаки робили так,
аби кільком людям удалося втекти,
щоб вони розповіли іншим.
Я був у тому місці, де людям молотком розбивали голови.
Амін багато уваги приділяв поширенню чуток,
які підживлювали б загальний страх.
Таким чином звичайні громадяни не знали, кому можна довіряти,
і не могли об'єднатися в опозицію.
Можна було б припустити, що влада терору відлякає людей,
але всі тирани знають, що вона працює не так.
Люди не надто добре відрізняють страх
він загального відчуття збудження.
У випадку диктатури може скластися таке враження,
що ви відчуваєте ці бурхливі почуття до самого диктатора.
І це відчуття може дуже нагадувати
любов.
Це схоже на насильницькі відносини в сім'ї,
у банді
або в секті.
Зрештою жертви підлаштовуються під гнобителя в психологічному плані.
Але завжди знайдуться саботажники,
які не піддадуться вашим страхітливим чарам.
ЛЮТИЙ 1977 РОКУ ШОСТИЙ РІК ДИКТАТУРИ АМІНА
Наприклад, він.
Джанані Лувум, англіканський архієпископ Уганди, Руанди, Бурунді та Заїру,
один з найвпливовіших християн Східної Африки.
До Лувума ставилися з повагою ледь не всі.
Упродовж своєї єпархії
він усе частіше висловлювався проти тогочасної жорстокості.
Він написав лист, у якому засуджував насильство.
Президенту Аміну цього вистачило, щоб побачити в архієпископі загрозу.
Тож Амін вказує пальцем на архієпископа.
Амін звинуватив його та ще двох міністрів
у підготовці урядового перевороту.
Архієпископа звинуватили в накопиченні збройних запасів
для майбутнього англіканського постання.
Наступного дня міністрів і архієпископа
знаходять у розбитій машині.
Формально вони загинули в дорожній аварії.
Але свідки розповідають зовсім іншу історію.
Кажуть, Лувум з дружиною прибули на прийняття в оселі Аміна,
і президент викликав Лувума до себе.
Амін звинуватив Лувума в зраді і наказав підписати фальшиве зізнання.
Лувум відмовився, і його взяли під сторожу.
У Бюро державних розслідувань
Лувума жорстоко побили та пригрозили чимось гіршим,
якщо не зізнається в злочинах проти режиму.
Але Лувум не зламався.
Увечері до нього прийшов відвідувач.
Амін хотів, щоб архієпископ змінив думку,
але Лувум лиш молився про милість Божу до Уганди та її правителів.
Та милість не входила в плани Аміна.
Його поховали наступного ранку.
І хоча жодних офіційних експертиз не було,
нам відомо, що в нього стріляли, кістки переламали,
завдали інших ушкоджень.
Мабуть, зайти задалеко все-таки можливо.
Убивство архієпископа затвердило думку,
що уряду Аміна пора у відставку.
Але коли вас притиснули до стіни і вся надія зникла,
у посібнику ховається ще один козир, який оберне ситуацію на вашу користь.
РОЗПОЧНІТЬ ВІЙНУ
Війна.
Кому вона допоможе?
Вона допоможе тирану,
особливо в такій скруті, у якій опинився Амін у 1978-му.
Тирани завжди починають війну, бо рано чи пізно настає та мить,
коли їхня внутрішня підтримка слабне.
Тоді вони знаходять зовнішнього ворога,
проти якого виводять країну.
Амін використав загрозу зовнішнього втручання й утисків
як провокацію, яка могла заохотити відданість і жертовність угандійців.
ЖОВТЕНЬ 1978 РОКУ СІМ РОКІВ ДИКТАТУРИ АМІНА
Погляньмо, що з цього вийшло.
У 1978 році армія Уганди перетнула південний кордон Уганди
і вдерлась у Танзанію.
У нього не було легітимної причини вдиратись у Танзанію.
Це була диверсія.
А ще він хотів звести старі рахунки.
Танзанія всі ці роки підтримувала близькі стосунки з Мілтоном Оботе.
МІЛТОН ОБОТЕ КОЛИШНІЙ ПРЕЗИДЕНТ УГАНДИ
Угандійці повинні покласти край режиму смерті.
Звісно, Аміну це не сподобалося.
Звісна річ, щоб виконати таке завдання,
потрібна армія, якій воно під силу.
Усі ці роки в армії Аміна було сучасне озброєння,
але насправді
його солдати ніколи не боролися проти озброєного ворога.
Вони вміли лишень вчиняти звірства проти беззбройних угандійців.
БЕНДЖАМІН МКАПА ТАНЗАНІЙСЬКИЙ ДИПЛОМАТ
Амін почав війну, вдершись у мою країну.
Тепер у нього була поважна причина ввести війська в Уганду.
Навряд чи Амін саме так усе собі уявляв, коли заварив цю кашу.
До того часу армія Аміна, армія Уганди
повністю вийшла з-під контролю.
Народна армія Танзанії була набагато організованішою.
Армія Аміна дуже швидко впала.
БРИГАДИР МАРВА КАМБАЄ ТАНЗАНІЙСЬКИЙ ВІЙСЬКОВИЙ КОМАНДИР
-Амін в Аруа. Ми теж туди прямуємо. -В Аруа?
Так!
Коли ви будете в Аруа?
Не знаю. Ми йдемо пішки.
Іді Амін досі перебував у країні, з пересувним радіо,
досі робив звернення, стверджував, що влада в його руках,
і закликав населення,
якому дев'ять років отруював життя,
піднятися й битися від його імені.
Звісно, то був абсурд.
Немає нічого жалюгіднішого, ніж невдаха-втікач.
Не забудьте,
якщо починаєте війну, виберіть суперника, якого зможете перемогти.
Зрештою він вилетів з країни в Саудівську Аравію,
де жив у вигнанні до кінця свого життя.
У падіння режиму Іді Аміна криється важливий урок.
Якщо у вас є посібник, це ще не означає, що ви досягнете успіху.
Щоб ваше правління було тривалим,
знадобиться об'ємніше бачення та жорсткіші вимоги до дисципліни.
Повчіться в чоловіка,
який узяв під контроль кожен аспект буденного життя країни,
не оминувши основу всіх основ,
правду.
Кому ми цим завдячуємо?
Переклад субтитрів: Софія Семенко