EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kära tyrann, nu när du har besegrat dina fiender i regeringen,
är det dags att tänka på framtiden.
Men en annan grupp kan utgöra ett större hot mot ditt styre
och är svårare att kontrollera.
Dina älskade landsmän.
Hur behåller du folket på din sida i vått och torrt?
I handboken finns en viktig komponent.
Machiavelli frågade sig om en härskare bör fruktas eller älskas.
Man ska satsa på att bli fruktad, för då har man makten över folket.
Om du spelar dina kort rätt, upptäcker du att terror kan ha en oväntad fördel:
Att det vinner folkets hjärta.
Det för oss till Uganda och en legendarisk tyrann: Idi Amin Dada.
UGANDAS DIKTATOR 1971–1979
Amins regim genomsyrades av våld och terror.
Det är bra att vara hård. Det inger respekt hos folk.
Följ hans exempel och dra nytta av din egen mörka sida.
REGERA MED SKRÄCK
Under Idi Amins åttaåriga styre
försvann eller mördades så många som 300 000 ugandier.
Ofta på hans direkta order.
Han har gjort Afrika till ett mänskligt slakteri.
UGANDAS F.D. PRESIDENT
Innan vi går in på hur Amin styrde den tidigare brittiska kolonin,
behöver du först veta mer om hur han fick jobbet från början.
FAKTA NR. 1:
AMIN VAR EN UPPSATT MILITÄR I STORBRITANNIENS KOLONIALARMÉ
Cirka 1946 går Amin med i
vad som kallades för King's African Rifles.
Deras syfte var att stoppa uppror och revolter i afrikanska länder.
Han var ofta inblandad i våldsamma situationer,
och istället för att bestraffas för sitt övervåld,
blev han gång på gång befordrad.
FAKTA NR. 2:
AMIN SKAFFADE SIG SJÄLV ANHÄNGARE GENOM ARMÉN
Han rekryterade
personer som var lojala mot honom till armén.
Han började även rekrytera personer ur sin egen folkgrupp, kakwafolket,
från sydvästra Uganda.
FAKTA NR. 3:
EFTER SJÄLVSTÄNDIGHETEN UTSER OBOTE AMIN TILL ARMÉCHEF
President Milton Obote varnades av den avgående guvernören:
Idi Amin var en tickande bomb.
Obote visste att han skulle behöva handskas med Amin.
Inte långt senare, år 1971,
tog Amin makten från Obote och avsatte honom i en militär statskupp.
Jag ska utöva mitt presidentämbete…
Gud hjälpe mig.
OJ DÅ…
Så inleddes en ny hoppfull era.
Han var populär i medierna. De myntade smeknamn som "Big Daddy".
Han kallades även för den "snälla jätten".
Men eftersom Amin tog makten i en kupp, behövde han göra sig av med sina fiender.
Hur gör man det utan att göra sina beundrare besvikna?
Handboken föreslår viss fingerfärdighet.
TAKTIK: DÖLJ BRUTALITETEN
Det är svårt och smutsigt att inrätta en ny regim.
Fokus på osmakliga detaljer kan utgöra ett hinder för en tyrann.
Uganda är ett fridfullt land som inte bryter mot mänskliga rättigheter.
Och tack vare handboken vet tyrannerna hur värdefull en täckmantel är.
När ordet om nazisternas grymheter spreds under andra världskriget,
bjöd Hitler in Röda Korset att besöka ett koncentrationsläger.
De förklädde det som ett exemplariskt ghetto,
med enbart friska invånare, en egen bank, judiskt ägda företag och idrottsligor.
När Stalins jordbrukspolitik ledde till att miljontals ukrainare svälte ihjäl,
tog han hjälp av desinformation, censur och sympatiserande reportrar
för att dölja sanningen.
Pol Pot dolde bevis på folkmordet i Kambodja då två miljoner människor dog.
Han sa att röda khmererna blev falskt anklagade av vietnameserna.
AUGUSTI 1971 6 MÅNADER SEDAN AMIN BLEV DIKTATOR
Tro't eller ej, men det dröjde inte länge förrän Ugandas snälla jätte var tvungen
att göra verklighet av taktiken.
Idi Amin var en charmig person, men han var också en mördare.
Han mördade människor från samma sekund som han tog makten.
Sex månader in i Amins regim
sprids anklagelser om att massakrer äger rum i barackerna.
Framförallt på soldater ur etniska folkgrupper
med kopplingar till tidigare president Obote.
Människor mördades i skogarna utanför Kampala.
Vissa begravdes där och vissa i Nilen.
Rykten om massakrer börjar spridas,
och Nicholas Stroh, en amerikansk reporter, kommer dit.
Tillsammans med Robert Siedle, en professor, utreder han saken.
Stroh och Siedle kör till brottsplatsen,
nämligen en barack cirka 27 mil sydväst om huvudstaden Kampala.
Efter två dagar försvinner de.
Det går veckor utan minsta spår efter dem.
Amin träffar Strohs fru och säger
att han ska göra allt för att utreda saken.
Men det dröjer månader innan han påbörjar en utredning.
Sen flyr en ugandisk löjtnant till Tanzania och vittnar om brutalitet.
Han berättar för polisen där att Amins soldater angrep amerikanerna,
dödade dem, brände deras kroppar och begravde dem i vattnet.
Högt uppsatta regeringsmän ska ha varit inblandade i brottet,
men Amin lägger ner utredningen utan rättegång.
Ännu en av handbokens framgångssagor?
Inte direkt.
Skandalen gör ryktena om Amins regim
till globalt förstasidesstoff.
Tonen i internationella medier förändras när det blir uppenbart
att Amins styre är exceptionellt brutalt.
Men vem bryr sig om världen utanför?
En lojal befolkning är det viktigaste,
och det finns en taktik för att hålla dem i schack.
TAKTIK: VÄLJ UT EN SYNDABOCK
Alla smarta tyranner vet att landets befolkning har känslor,
och känslor kan manipuleras.
Att hitta en syndabock är en oerhört effektiv taktik.
VARNING JUDAR!
Skyll folkets problem på nån annan.
Så skaffar man sig tillit
och stöd av folket.
Det finns många exempel på det.
Josef Stalin beskyllde rika bönder kallade kulaker
för att ha roffat åt sig allt av värde under 30-talet i Sovjetunionen.
Muammar Gaddafi antog en speciallag för att konfiskera tillgångar
från Libyens etniska italienare som en gång styrt landet.
Han förvisade dem även på en dag kallad för "hämndens dag".
Sen har vi förstås Adolf Hitler,
som byggde hela sin rörelse på att beskylla och förfölja judar.
Men när Amin använder den här taktiken, har han ett annat syfte i åtanke.
Det rådde en ekonomisk kris i landet,
och Amin försökte blidka befolkningen genom olika strategier,
för att visa att han i själva verket var en legitim och betydelsefull ledare.
Han behövde därför lägga skulden på en annan folkgrupp,
och det blev asiaterna.
Det fanns ungefär 100 000 asiatiska ugandier där.
Mestadels indier från den indiska subkontinenten.
Britterna tog dit dem under kolonialperioden,
främst för att bygga järnväg, men de återvände aldrig.
Asiaterna är 80 000 stycken av en befolkning på 10 miljoner.
De äger nästan alla större butiker och företag.
Många ugandier hyste agg mot asiaterna.
När de tittade omkring såg de asiatiska företagare och tänkte:
"Det är afrikanerna som ska driva butikerna."
Vi vet av egen erfarenhet att asiaterna är väldigt sluga.
Och de har exploaterat landet länge nu.
När Amin kom till makten jublade den indiska befolkningen i Uganda.
Amin brukade själv säga att det var han som befriade indierna från britterna.
Som den flitige handboksläsare han är, väljer Amin att ändra sin framtoning.
I slutet av 1971 håller Amin en presskonferens.
Han menar att asiaterna ogillade de svarta ugandierna
och betraktar dem som mindre civiliserade.
Men sen träder den snällare och mjukare Amin till synes fram.
Amin bjuder in asiatiska samhällsledare för att reda ut eventuella missförstånd.
Den ugandiska gräddan och internationell press är på plats.
Det känns hoppfullt…
…tills presidenten dyker upp tillsammans med militärledningen.
Amin anklagar asiaterna för skatteflykt,
för att ha flyttat pengar ut ur landet
och för att diskriminera svarta ugandier.
Med andra ord, ekonomiskt och kulturellt förräderi.
Amins tal spär på antiasiatisk propaganda, hatiska uttryck och våld.
Genom att åstadkomma dessa splittringar ser Amin inte bara till
att skapa misstro i samhället,
utan han enar också sina anhängare, som främst består av svarta ugandier.
Nu när syndabockarna är ur balans tror du kanske att du kan agera fritt,
men så enkelt är det inte alltid, åtminstone inte ännu.
Även tyranners samhällen har skyddsräcken, även kallade lagar.
Du måste slå omkull dem.
TAKTIK: ANVÄND LAGEN SOM ETT VAPEN
En fördel med att vara envåldshärskare är att man sällan hör ordet "nej".
Men det tar tid att röja alla hinder för ens tyranniska infall.
Ledare kan hindras av befintliga juridiska institutioner.
Så vad gör de? De monterar ned dem.
Tanken är att försvaga institutionerna
och de skyddsräcken som håller din makt i styr.
När väl skyddsräckena är borta, kan du vända lagen mot syndabocken.
En idé som alla tyranner ställer sig bakom.
Idi Amin hade dels kontroll över regeringen, dels administrationen,
dels den ekonomiska strukturen.
Jag har samma taktik som i sport. Jag besegrar politiska motståndare.
Men Amin rådde inte på rättsväsendet.
Så han upphävde delvis grundlagen.
Han gav sig själv makten att anta lagar som tjänade hans syfte.
Kringgå de irriterande domarna, och sen är det fritt fram.
I Amins fall betyder det nästa fas i syndabockstaktiken.
5 AUGUSTI 1972 18 MÅNADER SEDAN AMIN BLEV DIKTATOR
Under ett besök i staden Soroti i östra Uganda,
kliver Amin upp mitt i natten och kör till den lokala radiostationen.
Där talar han till nationen.
Och han säger: "I natt drömde jag om hur asiaterna mjölkade en ko,
trots att de inte hade matat den, och därför ska vi göra oss av med dem."
Jag vill inte se några indier på Kampalas gator.
-Vill du kasta ut alla indier? -Ja, de måste lämna landet.
Ugandas asiater fick tre månader på sig att bomma igen och lämna landet.
De måste därför sälja allt de äger
senast om nio dagar från måndag.
Jag var i Uganda då och arbetade som lärarassistent.
Den generella känslan bland asiaterna var att detta var totalt överdrivet.
Asiaterna överklagar till Ugandas domstolar, men förgäves.
Många av Ugandas asiater föddes där.
Deras släkt kom dit för länge sedan, och de hade ingenstans att ta vägen.
Folk lämnade bilen och bilnycklarna på flygplatsen.
Ingen visste vad som skulle hända.
Föreställ dig ett land där familjen har levt
sedan flera generationer.
Och när man åker, så är det ingen som vinkar farväl.
Men det var ingen katastrof för alla.
När man har gjort sig av med de utvalda syndabockarna,
är det dags att kamma hem vinsten.
När den asiatiska befolkningen var borta,
var stämningen bland ugandierna god.
Idi Amin tog de företag som asiaterna hade ägt
och gav dem till afrikanerna.
-Det är bra att de åker. -Varför då?
De har utnyttjat oss länge nog nu.
Det var ett populärt drag.
Det uppfyllde på många plan de krav
som allmänheten ställde.
Men frågan är om det också var framgångsrikt.
Efter förvisningen av asiaterna, drabbades landet av en ekonomisk kris.
De som tog över asiaternas butiker visste inte hur man drev dem.
De kunde inte driva ekonomiska verksamheter.
Bristen på alla sorters handelsvaror orsakade hyperinflation.
Många delar av ekonomin kollapsade därför.
UGANDAS BNP PER CAPITA
Att terrorisera en liten grupp kanske inte löser alla problem.
Det kan faktiskt skapa än värre huvudbry.
Men skyll inte på handboken, det är folket som är svikarna.
Innan klagokörerna börjar sjunga, måste de få en anledning att hålla tyst.
TAKTIK: UTÖVA VÅLD
Tortyr.
Tortyr är ett bra sätt att få över folket på ens egen sida.
Det är bättre än mord, eftersom personen hålls vid liv.
Ta en person till fånga, kasta hen i fängelse
och var brutalt våldsam mot hen.
Sånt älskar tyranner.
Ja, sannerligen.
I Kambodja använde sig Pol Pots röda khmererna av tortyrmedel
i form av bland annat skendränkning, elchocker och skorpioner som kröp på folk.
I Nordkorea använder man sig av sömnbrist och "duvan",
en sittställning som med tiden gör att ryggraden skjuts ut ur kroppen.
Josef Stalins NKVD föredrog den klassiska ryska strappado-metoden,
då ett offer hängs upp med bakbundna händer.
På grund av förvisningen av asiater,
så ökade smugglingen och det ekonomiska kaoset.
Inget är lika upprörande för folket som ekonomiska kristider.
Och för att hålla folket i schack, tog Amin hjälp av sin tortyrpatrull:
"Statens undersökningsbyrå."
Deras agenter var kända för att vara grymma och moderiktiga.
Alla visste vilka agenterna var.
De bar utsvängda byxor, mörka glasögon och blommiga skjortor.
De hade en 70-talsstil.
De coola kläderna till trots,
är det nog inte med dem som man helst vill partaja.
Människor plockades från gatan.
Man kunde bli hämtad på en restaurang, bli intvingad i en baklucka och bortförd.
Sen var man som bortblåst.
Men alla visste var de var.
STATENS UNDERSÖKNINGSBYRÅ
Amin hade ett stort antal tortyrkammare.
En av de mest omtalade var Statens undersökningsbyrå,
som låg mitt i Kampala.
Frankrikes ambassad låg precis intill,
och de som arbetade där har berättat om skriken de hörde därifrån.
Det var en byggnad som var känd för allt det hemska som pågick där inne.
Oskyldiga människor torterades och dödades.
Amin och hans hantlangare såg alltid till att de lät ett par stycken komma undan,
så att de kunde sprida ryktet.
Jag har också varit på en plats där de slog folk i skallen med en hammare.
Amin var noga med att sprida rykten som gjorde människor rädda.
Således visste inte vanliga medborgare vem de kunde lita på,
och då kunde de inte samla motstånd.
Man kan tro att skräckvälden skrämmer bort folk,
men som alla tyranner vet, så fungerar det inte så.
Vi är inte så bra på att skilja…
…rädsla från en allmän känsla av upprymdhet.
I en diktatur kan det leda till att man tror
att man känner den känslan för diktatorn själv.
Och den känslan kan påminna om kärlek.
Det skiljer sig inte mycket från en våldsam relation i en familj,
i ett gäng eller i en sekt,
då man psykologiskt ställer sig på samma sida som den som förtrycker.
Men det kommer alltid att finnas några som motstår din fasansfulla charm.
FEBRUARI 1977 6 ÅR SEDAN AMIN BLEV DIKTATOR
Som han här:
Janani Luwum, ärkebiskop för den anglikanska kyrkan
i Uganda, Rwanda, Burundi och Zaire
och en av de mäktigaste kristna i Östafrika.
Luwum var omtyckt av nästan alla.
Under sin tid som ärkebiskop
blev han allt mer pressad att kritisera den tidens våldsamheter.
Han fördömde våldet i ett brev.
Det var allt som krävdes för att Amin skulle se honom som ett hot.
Så Amin visar fingret tillbaka.
Amin anklagade honom och två ministrar
för att ha planerat att avsätta regeringen.
Det sades att ärkebiskopen samlade på sig vapen
i väntan på ett anglikanskt uppror.
Dagen därpå påträffas ministrarna och ärkebiskopen i en kvaddad bil.
Det ska verka som att de dog i en bilolycka.
Men vittnen påstår nåt annat.
Luwum och hans fru ska ha varit på en av Amins tillställningar.
Presidenten ville då tala med ärkebiskopen i enrum.
Amin anklagade Luwum för förräderi och la fram en falsk bekännelse.
BEKÄNNELSE
Luwum vägrade godta den och togs i förvar.
På Statens undersökningsbyrå blev Luwum brutalt misshandlad och hotad
för att han skulle erkänna sina brott mot regimen.
Men Luwum vägrade.
Samma kväll fick Luwum besök.
Amin bad ärkebiskopen att tänka om,
men Luwum bad istället om Guds nåd mot Uganda och dess ledare.
Men nåd var inget som Amin hade i åtanke.
Hans kropp begravdes morgonen därpå.
Kroppen undersöktes aldrig,
men han blev skjuten, bröt flera ben och utsattes för andra skador.
Det kanske går att gå för långt ändå.
Mordet på ärkebiskopen förstärker åsikten om att Amins regering måste avgå.
Men när man blir ställd mot väggen och hoppet verkar vara ute,
har handboken ett ess i rockärmen som kan bli en räddare i nöden.
TAKTIK: STARTA ETT KRIG
Krig. Vad ska det vara bra för?
Som tyrann en hel del,
inte minst när man hamnar i en knipa som den Idi Amin hamnade i 1978.
Tyranner startar krig för jämnan,
men bara när det inhemska stödet vacklar.
Då hittar de ett fiendeland att ena sitt eget folk mot.
Amin använde hotet om en utländsk invasion
som ett sätt att uppmuntra till lojalitet och självuppoffring bland ugandierna.
Vi ser hur det slutade.
År 1978 korsade Ugandas armé den södra gränsen
och invaderade Tanzania.
Han hade inget skäl att invadera Tanzania, förutom som en avledningsmanöver.
Och för att göra upp gamla mellanhavanden.
Tanzania hade under alla dessa år en nära relation med Milton Obote.
UGANDAS F.D. PRESIDENT
Det är dags för ugandierna att avsätta den här dödsregimen.
Och det gillade förstås inte Amin.
Det är en självklarhet,
men om taktiken ska lyckas behöver du en armé bakom dig.
Amins armé hade tillgång till avancerade vapen,
men i själva verket…
…hade soldaterna aldrig stridit mot en beväpnad fiende.
De hade bara motat tillbaka obeväpnade ugandier.
TANZANISK DIPLOMAT
Amin inledde kriget med ett krav om att inta landet.
Nu hade han en ursäkt att faktiskt invadera Uganda.
Det var nog inte vad Amin hade i åtanke när han fick den här idén.
Vid det här laget var Amins armé bortom all kontroll.
Tanzanias folkarmé var mer organiserad.
Amins armé bröt väldigt snabbt samman.
BRIGADGENERAL MARWA KAMBAIE – FÄLTBEFÄLHAVARE FRÅN TANZANIA
-Amin är i Arua, och dit ska vi. -Ska ni dit?
Ja!
-När är ni framme i Arua? -Jag vet inte. Vi går dit.
Idi Amin befann sig fortfarande i landet med en radio
som han använde för att proklamera att det var han som hade makten.
Och han bad befolkningen, som han hade plågat i nio år,
att resa sig och kämpa för hans skull.
Det var förstås bara struntprat.
Det finns inget mindre skrämmande än en förlorare på rymmen.
Tänk på att när du går ut i krig, så välj en fiende du kan vinna över.
Till sist lämnar han landet och flyger till Saudiarabien,
där han lever i exil under resten av sitt liv.
Man kan lära sig en viktig läxa av Idi Amins nederlag.
Handboken innebär inte att din framgång är garanterad.
För att styra under längre tid,
krävs det en mer storslagen vision och disciplinen att förverkliga den.
Gör som en man som var dominerande i varje del av landets vardagsliv,
inte minst vad gäller ett viktigt grundkoncept:
Sanningen.
Vem är vi skyldiga den?
Undertexter: Viktor Hessel