EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kære tyran, du har nu kvalt dine fjender i regeringen,
og dit regime bør være klar til det lange træk.
Men en anden gruppe kan være en større trussel for dig,
og den er langt sværere at styre:
dine tilbedende landsmænd.
Hvordan holder du masserne på din side i tykt og tyndt?
Vejledningen har den afgørende ingrediens.
Machiavelli stiller spørgsmålet:
Er det bedst for en leder at være frygtet eller elsket?
Man bør gå efter frygten,
for når folk frygter en, har man kontrollen over dem.
Det bliver bedre. Spil dine kort rigtigt, så vil du se, at frygt kan have
en uventet fordel: Du vinder dit folks hjerter.
Det fører os til Uganda,
hvor vi møder den legendariske tyran, Idi Amin Dada.
DIKTATOR I UGANDA 1971–1979
Amins vej gjorde vold og terror til grundliggende principper i hans regime.
Man må være hård,
så respekterer folket en.
Følg hans eksempel og se, hvordan du kan bruge din mørke side.
I Idi Amins otte års regeringstid
blev hele 300.000 ugandianere dræbt eller forsvandt,
ofte på hans direkte ordre.
Han gjorde Afrika til et menneske-slagtehus.
TIDLIGERE PRÆSIDENT I UGANDA
Før vi ser på, hvordan Amin ledte denne tidligere britiske koloni,
fortæller vi her om, hvordan han fik jobbet.
FAKTA NR. 1
AMIN VAR DEKORERET OFFICER I DEN BRITISKE KOLONIHÆR
Omkring 1946 gik Amin ind i det, der kaldtes Kongens Afrikanske Riffel,
der blev brugt til at nedkæmpe uro og optøjer i afrikanske lande.
Han havde været i voldelige situationer,
og i stedet for straf for unødig brug af vold,
blev han flere gange forfremmet.
FAKTA NR. 2
AMIN BRUGTE HÆREN TIL AT OPBYGGE SIN BASE
Han kunne rekruttere
folk, der var loyale over for ham,
til hæren, og han rekrutterede mange
fra sin egen etniske gruppe, kakwaerne,
fra det sydvestlige Uganda.
FAKTA NR. 3 EFTER UGANDAS UAFHÆNGIGHED
GJORDE PRÆSIDENT OBOTE AMIN TIL SIN HÆRCHEF
Præsident Milton Obote blev advaret af den afgående guvernør:
Idi Amin var en tikkende bombe.
Obote vidste, han skulle tage sig af Idi Amin.
Kort efter, i 1971,
tog Amin magten fra Obote og væltede ham i et militærkup.
Jeg vil udfylde rollen som regeringschef
ved Guds hjælp.
ÅH NEJ…
Og så begyndte en ny æra fyldt med løfter.
Medierne omfavnede ham.
De gav ham kælenavne som "Store far".
Eller han blev kaldt "den blide kæmpe".
Men at få magten ved et kup betød,
at Amin måtte udslette sine fjender for at holde på magten.
Hvordan gør man det uden at miste fans i hjemlandet og udlandet?
Vejledningen foreslår et lille trick.
SKJUL DIN BRUTALITET
Det er svært at starte et nyt regime, og det er ikke kønt.
For meget opmærksomhed på fæle ting kan virkelig ødelægge det for en tyran.
Uganda er meget fredeligt og bryder ikke menneskerettighederne.
Derfor, takket være vejledningen,
kender top-tyranner værdien af en god mørklægning.
Da nyheden om nazisternes uhyrligheder spredte sig under 2. Verdenskrig,
inviterede Hitler Røde Kors ind i koncentrationslejrenTheresienstadt,
som de forklædte som en mønsterghetto fyldt med kun sunde beboere,
egen bank, jødiske virksomheder og sportshold.
Da Stalins landbrugspolitik medførte, at millioner døde af sult i Ukraine,
brugte han misinformation, censur og venligtsindede journalister
til at skjule sandheden.
Pol Pot dækkede over beviser på sit folkemord,
hvor op imod to millioner døde,
og han påstod, at Khmer Rouge blev falsk anklaget af Vietnam.
6 MÅNEDER, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
Tro det eller ej, der gik ikke længe, for Ugandas blide kæmpe
måtte bruge samme taktik.
Idi Amin havde en meget charmerende personlighed,
men han var helt klart en morder,
der lod drabene begynde, så snart han fik magten.
Seks måneder inde i hans regeringstid
begyndte beskyldningerne om, at der foregik massakrer på kasernerne,
særligt på soldater, der tilhørte etniske grupper,
som var forbundet med tidligere præsident Milton Obote.
Folk blev dræbt i en skov uden for Kampala.
PROF. I HISTORIE OG AFRIKANSKE STUDIER
De blev begravet i skoven
eller smidt i Nilen.
Rygterne om massakrerne spredte sig,
så den amerikanske journalist Nicholas Stroh undersøgte det
med sin ven Robert Siedle, professor på et lokalt universitet.
De tog til det påståede gerningssted:
En landkaserne omkring 275 km sydvest for hovedstaden, Kampala.
Efter to dage forsvandt de tilsyneladende.
Ugerne gik uden en lyd fra mændene.
Amin traf Strohs kone og forsikrede hende,
at han gjorde alt for at finde ud af, hvad der var sket,
men det tog ham månedsvis at åbne en undersøgelse.
En ugandiansk løjtnant flygtede så til Tanzania og kunne fortælle uhyrligheder.
Han fortalte politiet,
at amerikanerne blev angrebet af Amins officerer og hakket ihjel.
Ligene blev brændt og smidt i en våd grav.
Der skulle være højtstående regeringsembedsmænd involveret,
men Amin lukkede sagen uden retsforfølgelser.
Endnu en succeshistorie fra vejledningen? Ikke rigtig.
AMINS TERRORREGIME
Skandalen forvandler Amins sande styreform
fra rygter til forsidenyt verden over.
Den internationale presseomtale ændrede sig, da det stod klart,
at Amins regering var usædvanligt brutal.
Men hvem behøver det internationale samfund?
Det vigtigste er, at dit folk er loyalt,
og vejledningen har en taktik til at holde dem i skak.
VÆLG EN SYNDEBUK
Alle gode tyranner forstår, at deres land består af mennesker med følelser,
og følelser kan manipuleres.
At bruge syndebukke er en af de mest effektive taktikker.
PROF. I PSYKOLOGI
-PAS PÅ, JØDER -JØDE
Bebrejd andre for de problemer, befolkningen står over for.
PROF. I POLITISK VIDENSKAB
Sådan vinder man tillid, støtte og opbakning fra masserne.
Det er der mange eksempler på.
Joseph Stalin beskyldte rige bønder kaldet "kulakker"
for at rage rigdomme til sig i 30'erne under Sovjetunionens økonomiske nedtur.
500.000 DRÆBT
Muammar Gaddafi vedtog en særlig lov for at konfiskere aktiver
fra Libyens etniske italienere, der engang ledede landet,
og udstødte dem på Hævnens Dag.
Og naturligvis Adolf Hitler,
der fra første færd opbyggede bevægelsen på at bebrejde og forfølge jøder.
Men da Amin førte sin taktik ud i livet, havde han et andet formål.
Økonomisk var det meget svært,
og Amin forsøgte at finde måder at formilde nationen på,
så han kunne vise, at han var en legitim og vigtig leder.
Han måtte altså finde en ny gruppe af folk, han kunne gå efter,
og det blev asiaterne.
Der var omkring 100.000 asiater i Uganda.
Mest indere fra det indiske subkontinent.
Briterne havde bragt dem med sig i kolonitiden
mest for at bygge en jernbane, og de vendte aldrig hjem.
Det asiatiske samfund: 80.000 af en befolkning på 10 millioner.
De ejer næsten alle de store butikker og virksomheder.
Mange ugandianere var vrede på asiaterne.
De så sig om og så asiatiske forretningsmænd.
De tænkte: "Det er vores land. Afrikanere bør drive butikkerne."
Vi ved af erfaring,
at asiater er meget snu.
De har udnyttet dette land i meget lang tid.
Da Amin kom til magten,
var der stor glæde bland Ugandas indiske befolkning.
Amin plejede selv at sige,
at han havde befriet inderne, som briterne havde skuffet.
Men han læste vejledningen og ændrede så holdning.
OKTOBER 1971 9 MÅNEDER, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
Hen imod slutningen af 1971 holdt Amin et pressemøde.
Han beskrev, hvordan det asiatiske samfund var imod sorte ugandianere
og anså dem for at være mindre civiliserede.
Men så dukkede den venligere og mildere Amin op igen.
Amin indkaldte ledere af det asiatiske samfund til møde,
så de kunne udrede eventuelle misforståelser.
Et væld af ugandianske pinger deltog i mødet
sammen med verdenspressen.
Stemningen var håbefuld…
…indtil Hans Excellence, præsidenten, ankom med sine top-officerer.
Amin angreb det asiatiske samfund,
beskyldte dem for skattesvig, at føre penge ud af landet
og diskriminere sorte ugandianere i forretninger.
Med andre ord: økonomisk og kulturelt forræderi.
Amins tale startede en bølge af anti-asiatisk propaganda,
hadtale og vold.
Ved at skabe splittelse
var Amin som tyran ikke alene ansvarlig for at ødelægge tilliden
i samfundet som helhed,
men han forenede også sine støtter,
som fortrinsvis befandt sig i den sorte befolkning.
Nu har du rystet dine syndebukke.
Du tror måske, du kan gøre, hvad du har lyst til,
men det er ikke altid så enkelt. Ikke endnu, i hvert fald.
Selv diktaturer har sikkerhedsventiler, også kendt som love.
Få dem fjernet.
BRUG LOVEN SOM VÅBEN
En af fornøjelserne ved at blive enehersker:
Man hører sjældent et "nej".
Men det kræver sit at bane vejen for dine tyranniske nøkker.
Eksisterende retsinstitutter kan stå i vejen for ledere.
Hvad gør man så? Opløser dem.
Tanken er at svække alle institutterne og sikkerhedsventilerne,
INSTITUT FOR INTERNATIONALE STUDIER
der sikrer, at du ikke bliver enerådig.
Når først de er fjernet,
kan du frit bruge loven imod din syndebuk.
Det er noget, alle tyranner kan bakke op om.
Idi Amin kunne styre regeringen, administrationen og økonomien.
UGANDIANSK HISTORIKER
Jeg bruger taktik fra sport.
Når jeg slår folk ud, bruger jeg også politik.
Den eneste institution, Amin ikke fik magt over, var domstolene,
så han ophævede dele af grundloven.
Han gav sig selv magt til at vedtage dekreter for at opnå det, han ville.
Send de besværlige dommere ud på et sidespor, så har du frit spil.
For Amin udløste det næste skridt i hans syndebuk-strategi.
5. AUGUST 1972 18 MÅNEDER, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
En morgen ved et besøg i byen Soroti i det østlige Uganda
stod Amin op før solopgang
og kørte til den lokale radiostation.
Der talte han til nationen.
Han sagde: "I nat drømte jeg, at asiaterne malkede koen,
men de fodrede den ikke,
og derfor mener jeg, at vi skal af med asiaterne."
Jeg vil se Kampalas gader, der ikke er fulde af indere.
Vil du have alle asiater ud?
Ja. De skal hjem til deres eget land.
Ugandas asiatiske samfund fik tre måneder til at afvikle virksomhederne
og forlade landet.
Derfor skal de sælge alt, hvad de har
inden ni dage fra på mandag.
Jeg var i Uganda som undervisningsassistent på universitetet.
Den generelle stemning blandt dem, jeg kendte i det asiatiske samfund, var,
at det bare var varm luft.
Asiatiske ledere appellerede til Ugandas domstole om beskyttelse uden held.
Mange asiater i Uganda var født der.
Deres familier havde levet der i generationer. De havde ingen andre steder.
Folk stillede bilen i lufthavnen med nøglen i tændingen.
Ingen forstod, hvad der foregik.
Forestil dig et land, hvor du har opbygget dit liv, og så…
Adskillige generationer.
Man rejste, og der var ingen til at komme og sige farvel.
Det var ikke en katastrofe for alle.
Når du har fjernet din udvalgte syndebuk, kan du høste gevinsten.
Da hele den asiatiske befolkning var blevet smidt ud,
var der nogen feststemning i Ugandas befolkning.
Idi Amin havde kunnet tage virksomhederne, som asiaterne tidligere ejede,
og give dem til afrikanere.
Det er godt, de rejser.
Hvorfor?
De har udnyttet os nok.
Det var et populært træk.
På nogle måder afspejlede det virkelig
størstedelen af befolkningens krav,
så det var populært. Noget andet er, om det var succesfuldt.
Efter udsendelsen af asiaterne kom der en massiv økonomisk krise.
Dem, der havde fået de butikker, der var asiatisk ejendom,
havde ikke evnerne. De anede ikke, hvordan man styrer en virksomhed.
Manglen på alle slags varer
medførte en masseinflation,
og mange dele af økonomien kollapsede.
Måske løser det ikke dine problemer at plage en lille gruppe.
Som du kan se kan det bare give flere problemer.
Det er ikke vejledningens skyld. Folket svigtede dig.
Før de begynder at klage,
må du give dem en god grund til at holde deres mund.
GIV DEM SMERTE
Tortur.
Tortur er en god metode til at afholde folk fra at gå imod en.
Det er bedre end drab, for personen holdes i live.
Man kan fange dem, fængsle dem og fastholde dem
og udøve rå vold imod dem. Det elsker tyranner.
Det gør de virkelig.
I Cambodia brugte Pol Pots Khmer Rouge torturteknikker,
herunder waterboarding, elektrisk stød
og endda at dække folk til med skorpioner for at få tilståelser.
Nordkoreas statssikkerhedsminister brugte søvnberøvelse og "Duen",
en stressposition, der med tiden presser offerets rygrad ud ad kroppen,
imens Joseph Stalins NKVD yndede den klassiske russiske "strappado",
hvor offerets hænder bindes bag deres ryg, og man hænger dem op ved hænderne.
2 ÅR, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
Da asiaterne var smidt ud,
steg omfanget af smugleri, og der var økonomisk kaos.
En dårlig økonomi er god til at starte en modstand imod dit styre.
Så for at håndtere det brugte Amin sin bedste torturpatrulje:
det statslige efterforskningsbureau, SRB,
hvis agenter var berygtede for deres ondskab og modesans.
Alle, der så agenterne, vidste, hvem de var,
for de bar trompetbukser, solbriller og blomstrede skjorter.
De havde sådan en 1970'er-stil.
Men trods deres seje tøj
var det nok ikke nogen, man ville feste sammen med.
Nogle blev simpelthen taget direkte fra gaden.
De blev trukket ud fra en restaurant,
smidt i bagagerummet på en bil
og kørt væk,
og blev aldrig set mere.
Alle vidste, hvad der var sket.
EFTERFORSKNINGSBUREAU
Amin havde mange torturkamre.
Et af de mest berygtede
var det statslige efterforskningscenter, som lå midt i Kampala.
Den franske ambassade lå faktisk ved siden af,
og folk på ambassaden fortalte, at de kunne høre skrig.
SRB-bygningen var berømt
for de frygtelige ting, der foregik.
Almindelige, uskyldige mennesker blev tortureret og dræbt.
Men Amin og hans bødler sikrede sig altid, at de lod et par stykker flygte,
så de kunne fortælle andre om det.
Jeg så også et sted, hvor de smadrede hoveder med en hammer.
Amin sørgede altid for at holde liv i rygter,
der kunne holde folk bange.
Derfor kunne almindelige borgere aldrig vide, hvem de kunne stole på,
så der kunne ikke dannes en opposition.
Man skulle tro, at et terrorregime ville skubbe folk væk,
men som alle tyranner ved, fungerer det ikke sådan.
ADFÆRDSØKONOM
Vi er dårlige til at adskille frygt
fra en mere generel følelse af opstemthed.
I et diktatur kan det faktisk vendes til, at folk tror,
at frygtfølelsen er en følelse, man har for diktatoren.
Den følelse kan ligne kærlighed meget.
Det er lidt som i et destruktivt forhold, som i en familie
eller i en bande
eller en kult.
Folk tilpasser sig psykologisk til deres undertrykker.
Men der vil altid være nogle, der modstår din frygtelige charme.
FEBRUAR 1977 6 ÅR, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
Som denne mand:
Janani Luwum, anglikansk ærkebiskop i Uganda, Rwanda, Burundi og Zaire
og en af de mest magtfulde kristne i det østlige Afrika.
Luwum var højt anset af næsten alle.
I sin tid som ærkebiskop
følte han sig i stigende grad forpligtet til at tale imod tidens vold.
Han skrev et brev, hvor han fordømte volden.
Det var nok til, at præsident Amin så ærkebiskoppen som en trussel.
Amin pegede fingeren tilbage mod ærkebiskoppen.
Amin anklagede ham og to ministre
for at planlægge at vælte regeringen.
Det hed sig, at ærkebiskoppen samlede våben
i forventning om et anglikansk oprør.
Næste dag blev minstrene og ærkebiskoppen
fundet i en forulykket bil.
De mistede tilsyneladende livet i en bilulykke.
Men vidner fortæller en anden historie.
Luwum og hans kone var tilsyneladende til en sammenkomst hos Amin,
da præsidenten bad om et privat møde.
Amin anklagede Luwun for forræderi og bad ham underskrive en falsk tilståelse.
Luwum nægtede og blev varetægtsfængslet.
I det statslige efterforskningsbureau
blev Luwum brutalt tævet og truet med værre ting,
hvis han ikke tilstod sine forbrydelser imod regimet.
Luwum bøjede sig ikke.
Den aften fik Luwum besøg.
Amin opfordrede ham til at genoverveje,
men Luwum bad bare om Guds nåde for Uganda og dets ledere.
Men nåde stod ikke på Idi Amins liste.
Hans lig blev begravet næste morgen.
Han blev aldrig officielt obduceret,
men det stod klart, at han blev skudt, knogler var brækket,
og der var også andre skader.
Måske kan man også gå for vidt.
Mordet på ærkebiskoppen slog på en måde fast,
at Amins regering måtte fjernes.
Men når du har ryggen imod muren, og alt håb synes ude,
har vejledningen et es i ærmet, der stadig kan vende tingene for dig.
START EN KRIG
Krig.
Hvad gør den godt for?
Ret meget for en tyran,
særligt hvis man er i knibe, som Idi Amin var i 1978.
Tyranner går altid i krig, for der kommer altid et tidspunkt,
hvor hjemlandets støtte begynder at smuldre.
Så de gør det, at de finder en undelandsk fjende,
som man kan opildne landet imod.
Amin brugte truslen om en invasion og udenlandsk modstand
som det, der kunne nære ugandianernes loyalitet og selvopofrelse.
OKTOBER 1978 7 ÅR, EFTER AMIN BLEV DIKTATOR
Lad os se, hvordan det gik.
I 1978 krydsede Ugandas hær Ugandas sydlige grænse
og invaderede Tanzania.
Han havde ingen lovlig grund til at invadere Tanzania,
det var en afledningsmanøvre.
Og så var det hævn fra sidst.
Tanzania havde bibeholdt en tæt kontakt til Milton Obote.
TIDLIGERE PRÆSIDENT I UGANDA
Nu er det tid til, at ugandianerne vælter dødsregimet.
Og det brød Amin sig jo ikke om.
Og naturligvis, hvis du vil have det til at virke,
behøver du en hær, der kan klare opgaven.
I alle årene havde Amins hær sofistikerede våben,
men i virkeligheden
havde soldaterne aldrig kæmpet imod en væbnet modstander.
De havde kun oplevet brutalitet imod ubevæbnede ugandianere.
TANZANIANSK DIPLOMAT
Amin startede krigen ved at kræve mit land.
Nu havde han altså en lovlig grund til at invadere Uganda.
Det var nok ikke det, Amin tænkte på, da han startede alt det her.
Nu var Amins hær, Ugandas hær, fuldstændig ude af kontrol.
Tanzanias folkehær var meget mere velorganiserede.
Amins hær faldt hurtigt fra hinanden.
TANZANIAS FELTKOMMANDERENDE
-Amin er i Arua. Der tager vi hen. -Tager I derhen?
Ja!
-Hvornår er I i Arua? -Det ved jeg ikke, for vi er gående.
Idi Amin var stadig i landet med en mobilradio,
og han kommunikerede stadig og hævdede, han havde overtaget,
og han opfordrede befolkningen,
som han havde undertrykt i ni år,
til at rejse sig … og kæmpe for ham.
Det var naturligvis noget vås.
Intet er mindre skræmmende end en taber på flugt.
Så skriv ned:
Når du beslutter at gå i krig, skal du vælge en kamp, du kan vinde.
Til sidst flygtede han ud af landet til Saudi Arabien,
hvor han boede i eksil resten af sit liv.
Idi Amins regimes fald fortæller en vigtig historie.
At du har vejledningen sikrer ikke, at du får succes.
Vil du sikre dig, at dit styre består,
må du have en endnu større vision og disciplin til at virkeliggøre den.
Lær lidt af en mand,
der dominerede alle aspekter af sit lands hverdagsliv,
inklusiv det mest basale koncept:
sandheden.
Hvem har alene æren for det?
Tekster af: Pia C. Hvid