ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Dragi tiranine, sad kad si uništio neprijatelje unutar vlade,
tvoj bi režim trebao dugo biti na vlasti.
No jedna druga skupina može više ugroziti tvoju vladavinu.
I mnogo ju je teže kontrolirati.
Sunarodnjaci obožavatelji.
Dakle, kako ćeš mase i u dobru i u zlu držati na svojoj strani?
Strateški plan nudi jedan ključni sastojak.
Machiaveli postavlja pitanje:
je li za vladara bolje da ga se boje ili da ga vole?
Treba se oslanjati na strah.
Zato što ti strah omogućava kontrolu nad ljudima.
To nije sve. Odigraj sve kako treba i vidjet ćeš da strah može imati
neočekivanu dobru posljedicu: osvojit ćeš srca ljudi.
To nas vodi u Ugandu.
Upoznat ćemo legendarnog tiranina Idija Amina Dadu.
IDI AMIN DADA UGANDSKI DIKTATOR 1971.-1979.
U Aminovom strateškom planu nasilje i teror bili su temelj njegovoga režima.
Treba biti oštar.
Ljudi te onda poštuju.
Slijedite njegov primjer i naučite upregnuti svoju tamnu stranu.
3. PROVODI TEROR IDI AMIN
Za osmogodišnje vladavine Idija Amina
nestalo je ili je ubijeno čak 300 000 Uganđana.
Često po njegovom izravnom nalogu.
Afriku je pretvorio u ljudsku klaonicu.
BIVŠI PREDSJEDNIK UGANDE
Prije nego što istražimo kako je vladao bivšom britanskom kolonijom,
evo što trebate znati o tome kako je dobio taj posao.
ČINJENICA #1
AMIN JE BIO ODLIKOVANI VOJNIK BRITANSKE KOLONIJALNE VOJSKE
Oko 1946. Amin se pridružio tzv. Kraljevskim afričkim strijelcima.
IZDAVAČ
Njima je potisnuo pobune i ustanke u afričkim zemljama.
Često se upletao u nasilje.
Umjesto da ga kazne zbog pretjerane sile,
više puta su ga promaknuli.
ČINJENICA #2
AMIN JE PREKO VOJSKE IZGRADIO BAZU POTPORE
Uspio je u vojsku regrutirati odane ljude.
I počeo je regrutirati mnogo ljudi
iz svoje etničke skupine, Kakwa,
iz jugozapadne Ugande.
ČINJENICA #3 POSLIJE NEZAVISNOSTI
PREDSJEDNIK MILTON OBOTE POSTAVIO AMINA ZA ZAPOVJEDNIKA
Guverner na odlasku upozorio je Miltona Obotea
da je Idi Amin tempirana bomba.
Obote je znao da će se morati nositi s Idijem Aminom.
Nedugo poslije, 1971. godine,
Amin je doista državnim udarom oteo vlast Oboteu.
Vršit ću funkciju predsjednika vlade,
tako mi Boga.
AJOJ
I tako je počela nova era, puna obećanja.
Mediji su ga prihvatili.
Davali su mu nadimke. Veliki Tata, naprimjer.
Ili su ga nazivali nježnim divom.
No poslije državnog udara
Amin je morao uništiti neprijatelje da osigura vlast.
Kako to učiniti i ne zamjeriti se fanovima i kod kuće i u svijetu?
Strateški plan predlaže mali trik.
TAKTIKA PRIKRIJ SVOJU OKRUTNOST
Teško je uspostaviti novi režim i nije uvijek ugodno.
Previše pozornosti posvećene ružnim detaljima tiraninu može pomrsiti račune.
Uganda je veoma miroljubiva.
I Uganda ne krši nikakva ljudska prava.
Zato, zahvaljujući strategiji,
vrhunski tirani znaju vrijednost dobrog zataškavanja.
Kad se u Drugom svjetskom ratu pročulo za nacističke zločine,
Hitler je pozvao Crveni križ u obilazak konclogora u Terezinu.
Prikazali su ga kao uzorni geto pun zdravih stanovnika,
s bankom, židovskim tvrtkama i sportskim ligama.
Kad je Staljinova poljoprivredna politika
u Ukrajini izazvala smrt milijuna ljudi od gladi,
poslužio se dezinformacijama, cenzurom i naklonjenim novinarima
da spriječi doznavanje istine.
Pol Pot prikrio je dokaze o svom genocidu u Kambodži,
smrti dva milijuna ljudi.
Ustvrdio je da su Vijetnamci lažno optužili Crvene Kmere.
KOLOVOZ 1971. NAKON POLA GODINE DIKTATURE
Vjerovali ili ne, ugandski nježni div uskoro je trebao
tu taktiku sprovesti u djelo.
Idi Amin bio je veoma šarmantan.
Ali bez sumnje je bio ubojica.
I počeo je ubijati čim je došao na vlast.
Šest mjeseci nakon uspostave režima
počeli su se spominjati masakri u kasarnama.
Osobito vojnika iz etničkih skupina
povezanih s bivšim predsjednikom Miltonom Oboteom.
Ljude su ubijali u jednoj od šuma oko Kampale.
Zakopali su ih u šumi
ili bacili u rijeku Nil.
Glasine o masakrima širile su se.
Privukle su američkog izvjestitelja Nicholasa Stroha.
Odlučio ih je istražiti s lokalnim profesorom Robertom Siedleom.
Otišli su na mjesto navodnog zločina,
u ruralnu kasarnu oko 270 km jugozapadno od Kampale.
I nakon dva dana kao da su nestali.
Tjednima im nije bilo traga.
Amin se našao sa Strohovom ženom
i uvjerio je kako će otkriti što se dogodilo.
Ali mjesecima nije pokretao istragu.
Onda je poručnik iz ugandske vojske pobjegao u Tanzaniju s užasnom pričom.
Policiji je rekao
da su Aminovi vojnici napali i ubili dvojicu Amerikanaca.
Tijela su spalili i bacili u vodeni grob.
U zločinu su navodno sudjelovali visoki vladini službenici,
no Amin je slučaj okončao bez optužbi.
Još jedan strateški uspjeh?
Ne baš.
Zbog skandala je prava priroda Aminovog režima
dospjela na svjetske naslovnice.
Međunarodni mediji mijenjaju priču kako postaje sve očitije
da je Aminova vlada iznimno brutalna.
No komu treba međunarodna zajednica?
Najvažnije je da ti narod ostane odan.
A strateški plan sadržava taktiku koja će ih ukrotiti.
TAKTIKA IZABERI ŽRTVENO JANJE
Svaki dobri tiranin zna da se njegova nacija
sastoji od ljudskih bića s emocijama.
A emocijama se može manipulirati.
Nalaženje žrtve jedna je od najučinkovitijih taktika.
PAZITE ŽIDOVI ŽIDOV
Okrivi nekoga drugog za nedaće koje su snašle tvoj narod.
I tako ćeš zadobiti povjerenje i potporu naroda
te steći legitimnost.
Postoji mnogo primjera.
Josif Staljin krivio je bogate seljake, kulake,
za gomilanje bogatstva u 1930-ima u doba gospodarske krize.
Moamar Gaddafi donio je poseban zakon o zapljeni imovine
libijskih Talijana, koji su nekoć vladali zemljom.
I prognao ih je na dan koji su prozvali Dan osvete.
I tu je, jasno, Adolf Hitler.
Cijeli je svoj pokret otpočetka gradio na progonu Židova, svoje žrtvene janjadi.
No kad je Amin pokrenuo tu taktiku, na umu je imao drugi cilj.
Vladala je gospodarska kriza.
Amin je pokušavao smisliti kako će primiriti naciju
tako da može pokazati kako je legitiman i važan vođa.
Trebao je naći novu skupinu ljudi da mu budu mete.
I to su bili Azijci.
Ugandskih Azijaca bilo je oko sto tisuća.
Uglavnom Indijaca s indijskog potkontinenta.
Britanci su ih doveli u kolonijalno doba,
uglavnom radi izgradnje željeznice, i nikad se nisu vratili.
Azijska zajednica: 80 000 ljudi na 10 milijuna stanovnika.
Vlasnici su gotovo svih velikih trgovina i tvrtki.
Mnogi Uganđani nisu bili naklonjeni Azijcima.
Oko sebe su vidjeli azijske biznismene.
I mislili: „Ovo je naša zemlja. Afrikanci bi trebali imati trgovine.“
Znate, iskustvom smo naučili
da su Azijci veoma prepredeni.
Već veoma dugo iskorištavaju ovu zemlju.
Kad je Amin došao na vlast,
indijska populacija u Ugandi je slavila.
Amin je i sam govorio
da je oslobodio te Indijce, kojima su Britanci oduzeli sva prava.
No kao pravi strateg, Amin je odlučio promijeniti pjesmu.
LISTOPAD 1971. NAKON DEVET MJESECI DIKTATURE
Potkraj 1971. Amin je održao konferenciju za novinare.
Opisao je kako je azijska zajednica protiv crnih Uganđana.
Smatraju ih manje civiliziranima.
No onda se naizgled pojavio nježniji, dobrodušniji Amin.
PROSINAC 1971.
Vođe azijske zajednice pozvao je na sastanak
da pokušaju razjasniti nesporazume.
Svi najvažniji Uganđani došli su na sastanak.
I međunarodni mediji.
Svi su puni nade.
A onda je uzvišeni predsjednik došao u pratnji visokopozicioniranih časnika.
Amin je počeo napadati azijsku zajednicu.
Optužio ih je za izbjegavanje poreza, iznošenje novca iz zemlje
i poslovnu diskriminaciju protiv crnih Uganđana.
Drugim riječima, za ekonomsku i kulturnu izdaju.
AZIJCI, IDITE KUĆI
Aminov je govor izazvao val antiazijske propagande,
govore mržnje i nasilje.
Stvaranjem razdora
Amin je kao tiranin kriv za razaranje povjerenja
unutar šireg društva.
Također ujedinjuje svoje pristaše,
uglavnom crne Uganđane.
Kad si žrtvenoj janjadi uzbibao tlo pod nogama,
možda misliš da im možeš raditi što želiš.
Ali nije uvijek tako jednostavno. Bar ne još.
Čak i tiranska društva imaju zaštitne barijere, zvane zakoni.
Moraš ih srušiti.
TAKTIKA NEKA TI ZAKONI POSTANU ORUŽJE
Jedno od zadovoljstava apsolutne vladavine:
rijetko kad čuješ riječ „ne“.
No moraš se potruditi da uništiš zapreke svojim tiranskim hirovima.
Postojeće zakonske institucije mogu smetati vođama.
I što učine? Razore ih.
Treba oslabiti sve institucije i zaštitne barijere
koje ti sputavaju moć.
Kad te barijere padnu,
zakon možeš okrenuti protiv žrtvenog janjeta.
Svakomu će se tiraninu to svidjeti.
Idi Amin uspio je kontrolirati vladu, administraciju
i gospodarstvo.
POVJESNIČARKA UGANDE
Svojom sportskom taktikom služim se i u politici. Rušim ljude.
Pravosuđe je jedina institucija u koju Amin nije prodro.
Zato je suspendirao dio ustava.
Sebi je dao moć da donosi dekrete koji mu omogućavaju sve što želi.
Obezvrijedi te iritantne suce i pred tobom je otvorena cesta.
To je potaknulo iduću fazu Aminove operacije sa žrtvenom janjadi.
5. KOLOVOZ 1972. NAKON GODINU I POL DIKTATURE
Jedno jutro, u posjetu gradu Sorotiju u istočnoj Ugandi,
Amin je ustao prije zore
i odvezao se do lokalne radijske postaje.
Ondje se obratio naciji.
Rekao je: „Sinoć sam sanjao da Azijci muzu kravu,
ali ne hrane je.
I zato mislim da se trebamo riješiti Azijaca.“
Želim vidjeti ulicu u Kampali koja nije puna Indijaca.
Želite da svi Azijci odu?
Da. Moraju otići u svoju zemlju.
Ugandska azijska zajednica dobila je tri mjeseca za to da spakira sve što ima
i ode iz zemlje.
Zato moraju prodati sve što imaju.
Od sada do devetoga dana od ponedjeljka.
Bio sam u Ugandi. Predavao sam na sveučilištu.
Među Azijcima koje sam poznavao prevladavalo je mišljenje
da su to samo prazne riječi, radi dojma.
Azijski vođe obratili su se ugandskim sudovima, no nisu ih mogli zaštititi.
Mnogi od ugandskih Azijaca ondje su se rodili.
Obitelji su im naraštajima bile u Ugandi. Nisu imali kamo.
Ljudi su ostavljali aute u zračnoj luci, s ključem u motoru.
Nikomu nije bilo jasno što se događa.
Zamislite da ste u nekoj zemlji stvorili svoj život.
Naraštaji vaših su ondje.
Odlazite i nitko vas ne pozdravlja.
Pa, nije to baš za svakoga bila katastrofa.
Kad otjeraš izabranu žrtvenu janjad,
vrijeme je za nagradu.
Kad je izbacio cijelu azijsku populaciju,
ugandsko stanovništvo je slavilo.
Idi Amin je sve što su Azijci imali
darovao Afrikancima.
Dobro je što su otišli.
Zašto?
Dovoljno su nas sisali.
To je bio popularan potez.
U neku ruku uvelike se podudarao
sa željama velike većine ljudi.
Bio je popularan.
Drugo je pitanje je li bio uspješan.
Protjerivanje Azijaca izazvalo je veliku ekonomsku krizu.
Ljudi koji su dobili bivše azijske dućane i tvrtke
nisu ih znali voditi.
Nisu znali biti poduzetnici.
Manjak raznoraznih potrepština
izazvao je masovnu inflaciju.
I mnogi dijelovi ekonomije su propali.
Možda maltretiranje jedne male skupine neće riješiti probleme.
Kao što vidite, može izazvati dodatne glavobolje.
Ali ne krivite strategiju. Ljudi su vas razočarali.
Prije nego što se počnu žaliti,
dajte im dobar razlog za šutnju.
TAKTIKA NANOSI BOL
Mučenje.
Mučenjem ćeš vrlo učinkovito spriječiti pobune.
To je bolje od ubijanja jer čovjek ostane živ.
Možeš zatočiti, zarobiti, onesposobiti ljude
i izložiti ih sirovom nasilju.
Tirani to vole.
Bome vole.
U Kambodži su Crveni Kmeri Pola Pota imali razne tehnike.
Simulaciju utapanja, električne šokove,
čak prekrivanje ljudi škorpionima, sve za iznuđivanje priznanja.
Ministarstvo državne sigurnosti Sjeverne Koreje ima deprivaciju sna i Goluba,
naporan položaj koji s vremenom
žrtvi kralježnicu izgura iz tijela.
Josif Staljin najviše je volio klasičnu rusku tehniku obrnutog vješanja.
Žrtvi bi vezali ruke iza leđa
i onda je dignuli u zrak.
1973. NAKON DVIJE GODINE DIKTATURE
Poslije izbacivanja Azijaca
došlo je doba sve većeg krijumčarenja i ekonomskog kaosa.
Ekonomska kriza najprije će izazvati pobunu protiv tvoje vlasti.
Amin se za obuzdavanje kaosa uzdao u svoj glavni odred za mučenje.
Državni istražni ured.
Njegovi su agenti bili na zlu glasu zbog opakosti i manjka ukusa za modu.
Agenti su bili vrlo prepoznatljivi.
Nosili su trapezice, tamne naočale i cvjetaste košulje.
Prava moda iz sedamdesetih.
No unatoč kul obleki,
mislim da nije bilo dobro tulumariti s njima.
Neke bi ljude doslovno oteli s ulice.
Izvukli bi ih iz restorana,
ugurali u prtljažnik
i odvezli.
Nikad ih više ne bi vidjeli.
No svi su znali gdje su.
DRŽAVNI ISTRAŽNI URED
Amin je imao veoma mnogo lokacija za mučenje.
Jedna od najzloglasnijih
bio je Državni istražni centar, usred Kampale.
Francusko veleposlanstvo bilo je kraj centra.
Ljudi iz veleposlanstva čuli su vrištanje.
Ta je zgrada bila poznata
po užasima koji su se ondje događali.
Obične, nevine ljude mučili su i ubijali.
Ali Amin i pomoćnici uvijek bi se pobrinuli
da neki ljudi pobjegnu
tako da mogu sve to ispričati.
Bio sam i na mjestu na kojem su glave razbijali maljem.
Amin je veoma pomno kultivirao glasine
tako da se ljudi ne prestaju bojati.
Obični ljudi nikad nisu znali komu mogu vjerovati
i nisu se mogli organizirati protiv njega.
Čovjek bi mislio da će vladavinom straha odbiti ljude od sebe.
Ali kao što svi tirani znaju, to ne ide tako.
Ne znamo dobro razlikovati strah
od općenitijeg osjećaja pobuđenosti.
I u diktaturi to se može usmjeriti u razmišljanje
da je to uzbuđenje nešto što osjećaš prema diktatoru.
I taj osjećaj može veoma podsjećati na ljubav.
To je slično zlostavljačkom odnosu. Kao u obitelji.
Ili u bandi.
Ili u kultu.
Ljudi se psihički sljube sa zlostavljačem.
Ali uvijek će biti onih koji se odupiru, koji odolijevaju tvojem strašnom šarmu.
VELJAČA 1977. NAKON ŠEST GODINA DIKTATURE
Ovaj čovjek, naprimjer. Janani Luwum.
Anglikanski nadbiskup Ugande, Ruande, Burundija i Zaira.
Jedan od najmoćnijih kršćana u Istočnoj Africi.
Luwuma su cijenili gotovo svi.
Dok je bio nadbiskup,
imao je sve veću potrebu govoriti protiv nasilja svoga doba.
Napisao je pismo u kojem osuđuje nasilje.
To je bilo dovoljno da predsjednik Amin nadbiskupa smatra prijetnjom.
Sada je Amin prstom upro u nadbiskupa.
Optužio je njega i dva ministra
da kuju urotu za zbacivanje vlade.
Tvrdio je da nadbiskup skuplja oružje
u očekivanju anglikanskog ustanka.
Sutradan su ministri i nadbiskup
nađeni u slupanom autu.
Navodno su život izgubili u automobilskoj nesreći.
No iskazi očevidaca o događaju pričaju drukčiju priču.
Luwum i žena bili su na prijmu u Aminovoj rezidenciji.
Predsjednik je zatražio sastanak nasamo.
Amin je Luwuma optužio za izdaju i tražio da potpiše lažno priznanje.
PRIZNANJE
Luwum je odbio i priveli su ga.
U Državnom istražnom uredu
Luwuma su brutalno pretukli i prijetili mu i nečim gorim
ako ne prizna svoje zločine protiv režima.
Ali Luwum se nije pokorio.
Te ga je noći netko posjetio.
Amin je tražio da se predomisli,
no Luwum je samo molio Boga da bude milostiv prema Ugandi i vođama.
No Idi Amin milost nije poznavao.
Sutradan su ga pokopali.
Smrt nikad nije službeno istražena.
No očito je da je ustrijeljen, kosti su mu polomljene i imao je druge ozljede.
Možda je ipak moguće pretjerati.
Nadbiskupovo ubojstvo učvrstilo je mišljenje
da Aminova vlada mora otići.
No kad te pritisnu uza zid i gubiš svaku nadu,
strategija ti nudi asa u rukavu koji te još može spasiti.
TAKTIKA POČNI RAT
Rat.
Za što je dobar?
Tiraninu za puno toga.
Osobito kad si u škripcu, kao što je Idi Amin 1978. bio.
Tirani uvijek ratuju. Zato što uvijek dođu do toga
da počnu gubiti pristaše kod kuće.
Onda nađu stranog neprijatelja
protiv kojega će povesti zemlju.
Amin se poslužio opasnošću od strane invazije i sukoba
kao provokacijom koja će nadahnuti Uganđane na odanost i samoprijegor.
LISTOPAD 1978. NAKON SEDAM GODINA DIKTATURE
Da vidimo kako je to završilo.
Godine 1978. ugandska je vojska prešla granicu na jugu Ugande
i napala Tanzaniju.
Nije imao nikakav legitimni razlog za napad na Tanzaniju.
Osim za odvraćanje pozornosti.
I da se osveti nekim starim neprijateljima.
Tanzanija je bila u dobrim odnosima s Miltonom Oboteom.
BIVŠI PREDSJEDNIK UGANDE
Sada je vrijeme da Uganđani zbace ubilački režim.
Aminu se to očito nije sviđalo.
Jasno, da bi ta taktika uspjela,
trebaš vojsku koja joj je dorasla.
Sve te godine Aminova je vojska imala sofisticirano oružje,
ali zapravo,
njegovi se vojnici nikad nisu borili protiv naoružanih neprijatelja.
Samo su brutalno napadali nenaoružane Uganđane.
TANZANIJSKI DIPLOMAT
Amin je sve pokrenuo svojatajući dio moje zemlje.
Sada je imao legitiman razlog za invaziju na Ugandu.
Amin sigurno nije to imao na umu kada je sve to pokrenuo.
Tada je već Aminova vojska, ugandska vojska,
bila potpuno izvan kontrole.
Tanzanijska narodna vojska bila je mnogo bolje organizirana.
Aminova je vojska vrlo ubrzo kolabirala.
TANZANIJSKI BRIGADNI GENERAL
-Amin je u Arui. I idemo onamo. -Idete onamo?
Da!
Kada stižete u Aruu?
Ne znam. Idemo pješice.
Idi Amin još je bio u zemlji i imao je prijenosni radio.
Još je komunicirao i tvrdio da je još na vlasti.
Poticao je stanovništvo,
koje je devet godina terorizirao,
da se pokrene i bori za njega.
Što je bila potpuna glupost, jasno.
Ništa nije manje strašno od gubitnika u bijegu.
Zato, zapamtite.
Kad odlučite ratovati, izaberite bitku koju možete dobiti.
I na kraju je odletio iz zemlje u Saudijsku Arabiju.
Ondje je u progonstvu proveo ostatak života.
Iz propasti režima Idija Amina možemo nešto važno naučiti.
Možda imate strateški plan, no on vam ne jamči uspjeh.
Za dugotrajnu vladavinu
trebate veću viziju i disciplinu kojom ćete je ostvariti.
Učite od čovjeka
koji je dominirao svim vidovima svakodnevice svoje nacije.
Čak i najtemeljnijom koncepcijom:
istinom.
Komu sve to dugujemo?
Prijevod titlova: Vida Živković