‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Așadar, ai văzut cum manualul tiranului
‎te poate ajuta să ieși din umbră
‎și să preiei frâiele țării tale.
‎Dar, orice ai crede, ‎preluarea puterii a fost partea ușoară.
‎Din prima zi, vei fi înconjurat de dușmani ‎și rivali perfizi
‎nerăbdători să aducă regimului tău ‎un sfârșit rapid și probabil violent.
‎E o lecție pe care un conducător măreț ‎a învățat-o pe pielea lui.
‎A fost ucis de aliați la nici doi ani ‎după ce s-a numit dictator pe viață.
‎E istorie antică?
‎Dar Laurent Kabila, din Congo?
‎A fost asasinat ‎de un copil-soldat de-ai lui
‎care a luat-o razna.
‎Mai este și Samuel Doe, din Liberia.
‎A fost capturat și torturat pe film
‎înainte să fie ucis de un rival.
‎Dar tu poți evita soarta lor
‎folosind manualul ‎să îți pui rivalii cu botul pe labe.
‎Și nimeni nu a făcut asta ‎mai bine ca Măcelarul din Bagdad,
‎Saddam Hussein, ‎care a condus Irakul timp de 24 de ani.
‎A reușit asta fiindcă nu a uitat ‎prima lege a tiranilor:
‎„Ucide sau fii ucis.”
‎DISTRUGEREA RIVALILOR ‎SADDAM HUSSEIN
‎Îmi voi lua arma ‎și voi lupta până la capăt.
‎Saddam Hussein era o brută.
‎Modul lui de a rămâne la putere era ‎să se asigure
‎că orice individ pe care îl suspecta ‎cât de cât
‎că ar putea fi un rival, este ucis.
‎Dar, înainte să vedem ‎cum a folosit Saddam manualul
‎ca să le ia fața rivalilor,
‎iată niște fapte ‎despre cum a ajuns în vârf.
‎FAPTUL 1: SADDAM ERA UN AGRESOR
‎De la o vârstă timpurie, ‎Saddam Hussein a crezut în putere.
‎În tinerețe, purta un baston de metal
‎de care se folosea ‎să-i intimideze pe alții,
‎dar și ca să tortureze animale mici.
‎FAPTUL 2: LA 20 DE ANI, ‎A INTRAT ÎN GARDA PARTIDULUI BA'ATH.
‎Saddam a participat în 1959 ‎la tentativa de asasinat
‎a conducătorului Irakului, ‎Abd al-Karim Qasim.
‎Asta i-a dat un bun renume ‎în cadrul partidului Ba'ath.
‎FAPTUL 3: ÎN 1968, SADDAM A PARTICIPAT ‎LA LOVITURA DE STAT A PARTIDULUI BA'ATH
‎După lovitura de stat, ‎unul dintre verii lui,
‎Ahmed Hassan al-Bakr, devine președinte,
‎iar Saddam a fost numit vicepreședinte.
‎Dar Saddam avea un destin măreț.
‎Saddam a fost vicepreședinte zece ani,
‎dar, între timp, și-a făcut alianțe
‎și prietenii cu diferiți oameni ‎de la guvernare.
‎Saddam s-a dus la Ahmed Hassan al-Bakr ‎și i-a spus:
‎„Îmbătrânești și nu ești cel mai sănătos.
‎E timpul să ieși la pensie.”
‎Cu alte cuvinte…
‎Ai de ales între a fi executat
‎sau să ai un transfer pașnic al puterii.
‎A doua zi, Ahmed Hassan al-Bakr ‎a declarat la TV: „Mă retrag.”
‎16 IULIE 1979 ‎SADDAM DEVINE PREȘEDINTE
‎Acum știți cum a ajuns Saddam la putere. ‎Să vedem cum a păstrat-o.
‎Începem cu prima perioadă critică ‎din domnia oricărui tiran‎,
‎când trebuie să arăți ‎că a venit un nou șerif în oraș.
‎TACTICĂ ‎DOMINĂ
‎Dictaturile au anumite ritmuri.
‎Perioada după acapararea puterii ‎e foarte instabilă.
‎Ca să rămâi la putere, ‎trebuie să fii vigilent.
‎Trebuie să te asiguri ‎că orice potențial rival
‎e controlat și pus la locul lui.
‎Inclusiv unii dintre primii ‎și cei mai apropiați aliați‎,
‎care au propriile lor ambiții.
‎Chiar și cea mai mică insultă, ‎dacă rămâne fără răspuns,
‎poate fi un semnal pentru rivali ‎că ești vulnerabil.
‎Acești prieteni la bine ‎așteaptă acum în culise să te doboare.
‎Așa că nu le oferi ocazia!
‎Tipii ăștia nu au făcut-o.
‎Toți generalii din Marele Marș al lui Mao ‎a sfârșit mort…
‎în câțiva ani.
‎Aproape toți revoluționarii din Cuba
‎care au luptat alături de Castro…
‎erau morți după doi ani.
‎Dar tovarășii inițiali ‎ai lui Iosif Stalin din URSS?
‎Duși…
‎EL E LENIN. A MURIT ÎN 1924.
‎…în scurt timp.
‎Dar Saddam i-a depășit pe toți…
‎cu o mișcare nemaivăzută.
‎22 IULIE ‎ZIUA A ȘASEA LA PUTERE
‎Unul dintre prietenii lui Saddam îi spune ‎că sunt indivizi nemulțumiți
‎că a preluat puterea de la al-Bakr.
‎Așa că Saddam cheamă pe toată lumea
‎din partid la un congres.
‎Saddam scoate faimosul său trabuc.
‎Și spune: „Sunt oameni în încăpere
‎care se opun conducerii mele.”
‎Conspiratorii au visuri mari.
‎Apoi, un bărbat pe nume Mashadi,
‎un membru senior și respectat ‎al partidului…
‎ține un discurs învățat pe de rost.
‎În el, Mashadi mărturisește
‎că a plănuit un complot ‎sau o lovitură de stat
‎împotriva conducătorilor Irakului, ‎inclusiv Saddam Hussein.
‎Ceea ce, de fapt, era complet inventat.
‎S-a aflat că Mashadi fusese torturat.
‎Saddam i-a adus soția și fiicele ‎lui Mashadi la închisoare
‎și i-a dat de ales.
‎Putea să privească gardienii ‎violându-i soția și fiicele…
‎apoi ucigându-le,
‎sau putea să mărturisească.
‎Mashadi a ales a doua opțiune.
‎Mashadi începe să citească pe rând
‎numele membrilor de partid
‎care erau, conform lui, ‎complici și conspiratori.
‎Afară!
‎Iar un agent de securitate în civil
‎venea și escorta individul afară.
‎Unii îl implorau: „Te rog, nu!”
‎A fost o manifestare bizară ‎de loialitate simulată…
‎Trăiască partidul! ‎Trăiască Saddam Hussein!
‎…dar și de teamă.
‎Se vedea frica în ochii multora dintre ei,
‎fiindcă numele lor putea fi citit oricând.
‎În afara sălii de ședință, ‎indivizii repudiați își află soarta.
‎Peste 20 sunt condamnați la moarte.
‎Restul vor fi închiși.
‎Aceștia se cred norocoși, ‎până când sunt forțați să devină călăi.
‎O întorsătură sadică? Poate.
‎Dar elimină orice îndoială
‎privind ceea ce este dispus să facă ‎noul conducător al Irakului.
‎Și, în caz că nu s-a prins cineva…
‎Filmarea congresului a fost trimisă ‎peste tot,
‎inclusiv ambasadelor de peste hotare.
‎Mesajul era: „Uitați ce se întâmplă
‎când oamenii își trădează liderul ‎și regimul.
‎Așa se va sfârși.”
‎Un început promițător pentru o nouă eră!
‎Rivalii știu acum de ce ești capabil
‎și nu au de ales decât să crească miza.
‎Cum te asiguri că rămâi în avantaj?
‎TACTICĂ ‎FII PRETUTINDENI
‎Ca să supraviețuiești ca tiran,
‎îți trebuie ochi, urechi și mușchi ‎de încredere peste tot.
‎Pentru ca un dictator să împiedice ‎orice amenințare la autoritatea sa,
‎nu poate să o facă în mod eficient ‎decât din umbră.
‎De asta cel mai bun prieten al tiranilor ‎este o poliție secretă necruțătoare.
‎În timpul Marii Epurări din anii '30,
‎poliția secretă a lui Iosif Stalin, NKVD,
‎a arestat și executat
‎aproape un milion ‎de așa-numiți inamici ai poporului,
‎acuzați că se opun lui Stalin ‎și regimului său.
‎În Uganda, Idi Amin a impus loialitatea ‎prin Biroul de Investigații De Stat,
‎cu personal din tribul său,
‎dar și cu infractori locali ‎și mercenari din străinătate.
‎Agenții dictatorului haitian ‎„Papa Doc” Duvalier
‎erau porecliți „Tonton Macoute” ‎sau „Baubau”,
‎după un personaj din folclor
‎care răpește și mănâncă ‎copiii neascultători.
‎Ideea unei poliții secrete în Irak ‎i-a venit lui Jihaz Haneen în 1964.
‎Era o organizație de securitate ‎fondată alături de Saddam.
‎După ce Saddam a ajuns președinte,
‎a creat o subunitate și mai secretă ‎a poliției secrete,
‎compusă în întregime din membri ‎ai familiei și tribului său,
‎care sunt legați prin sânge ‎și jurământ de el.
‎În Irak, în anii '70,
‎toată lumea îi recunoștea.
‎Conduceau aceleași mașini
‎și se îmbrăcau cam la fel.
‎Purtau și aceeași mustață.
‎MUSTAȚA
‎AȚI PRINS IDEEA
‎Mare secret!
‎Dar, oricâtă putere ai acorda ‎poliției secrete,
‎îți mai trebuie ceva să le arăți rivalilor ‎că nu se pot ascunde.
‎O rețea de informatori de încredere.
‎În Irakul lui Saddam, ‎toată lumea se spiona reciproc.
‎Agenții partidului te urmăreau.
‎În familia mea, de exemplu,
‎părinții mei nu putea vorbi ‎decât în grădină.
‎Dădeau radioul la maximum,
‎apoi vorbeau în șoaptă.
‎Așa discutau în anii '80.
‎Când manualul zice: „Fii pretutindeni”,
‎nu se referă doar la interiorul țării.
‎Când disidenții ajungeau ‎în alte părți ale lumii,
‎Saddam nu ezita să arate
‎că putea să ajungă la ei, ‎oriunde s-ar fi aflat.
‎Ceea ce ne duce la fostul prim-ministru ‎al Irakului, Abd ar-Razzaq an-Naif.
‎An-Naif era un politician progresist
‎și dușmanul de moarte al lui Saddam.
‎După ce Saddam și partidul Ba'ath ‎au preluat puterea…
‎an-Naif a fugit din țară cu familia sa.
‎S-a mutat în Marea Britanie ‎și a început să critice guvernul irakian.
‎Saddam nu e încântat și caută opțiuni
‎să-și reducă la tăcere ‎cel mai mare critic.
‎O pereche de asasini îi face o vizită ‎lui an-Naif.
‎Dar o nimeresc pe soția lui.
‎Ea supraviețuiește, ‎iar asasinii sunt arestați mai târziu.
‎Așa că Saddam trimite la Londra ‎agenți de elită din poliția sa secretă.
‎Acești profesioniști angajează informatori
‎să urmărească fiecare mișcare ‎a lui an-Naif.
‎Și așteaptă ocazia perfectă să atace.
‎De data asta, nu ratează.
‎Asasinatul transmite un mesaj sordid ‎criticilor lui Saddam.
‎„Oriunde v-ați ascunde, ‎Saddam vă va găsi.”
‎Te poți baza mereu pe crimă și măcel.
‎Însă Saddam nu conducea doar prin frică, ‎deci nu face asta!
‎Următoarea tactică din manual
‎îți va arăta cum să atingi un alt ‎punct sensibil al rivalilor, lăcomia.
‎TACTICĂ ‎CUMPĂRA LOIALITATEA
‎Cine a spus că nu poți cumpăra afecțiune ‎probabil că nu și-a dat silința.
‎Când vrei un cerc interior loial, ‎soluția e simplă.
‎Ei trebuie să primească mai mult ‎de la lider
‎decât cred că pot obține de la altcineva.
‎Modul eficient de a rămâne la putere este
‎să oferi coaliției mită ‎și oportunități de corupție.
‎Sună costisitor!
‎De unde să scoți atâția bani?
‎Majoritatea regimurilor acestea ‎sunt cleptocrații foarte sofisticate.
‎Ce înseamnă „cleptocrație”, mai exact?
‎Nu vorbesc despre puștiul de la școală ‎care a fost prins furând fleacuri.
‎Cleptocrația presupune furtul ‎resurselor întregii tale țări.
‎Pasul 1: naționalizează ‎resursele naturale.
‎Țiței, aur, gaze naturale.
‎Dacă are valoare, e în sarcina statului, ‎adică sub controlul tău.
‎Pasul 2: pune-ți oamenii la conducere.
‎Nu joci un meci important ‎fără să mituiești arbitrul.
‎Deci nu îți devaliza țara ‎înainte să te asiguri
‎că toți factorii decizionali ‎sunt în tabăra ta.
‎Pasul 3: controlează comerțul.
‎Stabilește prețuri artificial de mari, ‎reține bunuri ca să crești cererea
‎și apoi adaugă taxe exorbitante.
‎Să vezi cum curg banii!
‎Prin stăpânirea acestei tehnici, ‎Saddam Hussein, fiu de oier,
‎a acumulat o avere ‎de două miliarde de dolari.
‎Frumușel!
‎Oricât de tentant ar fi ‎să păstrezi bogățiile,
‎un tiran inteligent știe să dea și altora.
‎Saddam a jefuit resursele de țiței ‎ale statului,
‎dar a folosit câștigurile ‎nu doar să se îmbogățească,
‎ci și ca o formă de patronaj.
‎A cumpărat loialitatea ‎membrilor din fruntea partidului.
‎Generozitatea asta nu vine ieftin.
‎Dar ignoră tactica asta pe propriul risc!
‎Unii tirani ajung să cheltuiască ‎atât de mulți bani de-ai statului
‎și de-ai poporului, ‎încât nu le rămân destui
‎să-și mituiască adepții.
‎Aceștia sfârșesc morți foarte repede.
‎Dacă ești deștept, o să pui ceva deoparte ‎să dai și oamenilor de rând.
‎Un gest faimos de-ale lui Saddam era
‎să bată la ușa irakienilor de rând.
‎Intra în casă și deschidea frigiderul.
‎Își crease în minte un tablou
‎în care el era ‎cel care avea să hrănească irakienii.
‎Când vedea un frigider gol,
‎se asigură ca lumea să vadă ‎că acei oameni primesc daruri.
‎Deci ăsta e farmecul, ‎dar e împletit cu frică.
‎Țelul era ca publicul larg
‎să spună că totul e în regulă.
‎„Dictatorul e bun.
‎Face lucrurile corecte, ‎are politici bune. Îl plac.”
‎Cine nu vrea să fie îndrăgit? ‎Dar nu te înmuia!
‎Odată ce acoliții tăi dau de gustul ‎banului,‎ ‎o să ceară tot mai mult.
‎Îți trebuie o nouă abilitate,
‎ca să le amintești că tu ești șeful, ‎în niciun caz ei.
‎TACTICĂ ‎JOCURI PSIHOLOGICE
‎Cei mai mulți dictatori de succes ‎îi umilesc constant pe cei din jur,
‎inclusiv pe cei mai apropiați aliați.
‎Fac asta încă de la început, ‎ca să se înțeleagă regulile jocului.
‎O să fii de partea mea dacă te las?
‎Da, Dick, cum să nu! ‎Sunt cu tine, doar lasă-mă! Fac orice!
‎De ce sunt manifestările astea ‎o parte esențială din manual?
‎Fiindcă sunt narcisiști patologici.
‎Tiranii sunt nesiguri pe ei.
‎Răspunsul lor la orice fel de critică ‎este să atace.
‎Nu vrei ca cineva să creadă ‎că poate face lucrurile mai bine.
‎Ideile sunt foarte rele pentru dictatori.
‎E mult mai bine să-ți ții rivalii ‎speriați și paranoici.
‎Saddam le-a spus unor amici cum și-a ucis
‎unul dintre cei mai buni prieteni, ‎care era ministru.
‎Soția lui a cerut să fie eliberat,
‎iar Saddam i-a spus: ‎„Mâine va fi înapoi acasă.”
‎Următoarea zi…
‎Saddam i-a trimis femeii un sicriu ‎în care era cadavrul hăcuit al soțului ei.
‎Poveștile astea erau o formă de control.
‎Nu conta dacă erau adevărate.
‎Ideea era să demonstreze ‎că e capabil de așa ceva.
‎Exista mereu un risc.
‎Să-ți spun o poveste!
‎Într-o zi, la începutul anilor '80, ‎Saddam le-a ordonat unor miniștri
‎să vină într-o călătorie ‎cu o destinație necunoscută.
‎Sunt urcați într-un autobuz ‎cu ferestrele înnegrite
‎și conduși în cerc prin Bagdad.
‎Se opresc la un palat izolat ‎din afara orașului.
‎Bărbaților li se spune să-și pună bunurile
‎în plicuri cu numele fiecăruia.
‎Sunt puși să se spele cu dezinfectant,
‎apoi să aștepte în tăcere cu orele.
‎Stai așa! Ca să înțelegi,
‎trebuie să știi contextul de atunci.
‎RĂZBOIUL DINTRE IRAN ȘI IRAK ‎1980 - 1988
‎În 1979, s-a produs revoluția islamică ‎condusă de ayatollahul Khomeini.
‎Saddam a fost foarte îngrijorat.
‎Exista un nou regim iranian
‎care promova o răscoală ‎pentru răsturnarea lui Saddam.
‎Ba chiar avea și resursele necesare.
‎Saddam a decis să atace preventiv Iranul.
‎Credea că avea să fie un război scurt,
‎că regimul se va prăbuși într-o lună.
‎Războiul lui Saddam contra Iranului
‎nu a durat trei zile, ci zece luni.
‎Mulți miniștri erau nemulțumiți.
‎„E o fundătură.
‎Cum se va sfârși?”
‎Înainte ca aliaților săi neliniștiți ‎să le vină idei proaste,
‎Saddam a decis să le corecteze atitudinea.
‎Ne întoarcem la palatul unde miniștrii ‎așteaptă în liniște de câteva ore.
‎Până la urmă, Saddam se arată.
‎Ține un discurs de 30 de minute.
‎Cunoscând brutalitatea liderului lor, ‎bărbații nu-și fac speranțe.
‎În schimb, Saddam îi invită la un festin.
‎Le dă câte 1.000 de dolari
‎și îi duce acasă.
‎Dar mesajul e clar…
‎Data viitoare s-ar putea să nu aibă noroc.
‎Era modul lui de a crea un mediu de teamă, ‎de a-și demonstra puterea.
‎Era o formă de manipulare psihologică.
‎El ținea frica în viață.
‎O făcea în mod deliberat.
‎Când vin vremuri grele, ‎uneori îți rămâne doar frica.
‎Războiul cu Iran a durat opt ani.
‎A pierdut mulți soldați.
‎La sfârșit, Khomeini era mai îndrăgit ‎și mai puternic pe plan mondial.
‎Ce frustrant!
‎Când planurile tale proaste ‎duc țara la ruină,
‎poți fi sigur că vei avea ‎amenințări și mai mari.
‎Unele‎,‎ din cele mai neașteptate locuri.
‎E timpul să arăți cât de departe vei merge ‎să îți păstrezi puterea.
‎TACTICĂ ‎NIMENI NU E INDISPENSABIL
‎Ca să supraviețuiești ca tiran, ‎trebuie să iei decizii grele.
‎Nu poți permite emoțiilor ‎să-ți întunece judecata.
‎Nici în privința rudelor.
‎Saddam avea toleranță zero
‎pentru orice urmă de revoltă sau trădare ‎din partea membrilor familiei.
‎Nu ezita să-i aresteze, închidă, ‎tortureze, execute sau orice era necesar.
‎E prea mult de cerut familiei ‎să fie cu tine la bine și la greu?
‎Sigur că nu!
‎După ce a fost înfrânt de o coaliție ‎în Primul Război din Golf,
‎Saddam trebuia să-și reafirme poziția.
‎Chiar cu prețul vieții rudelor apropiate.
‎Cele două fiice ale lui Saddam ‎erau căsătorite
‎cu Hussein Kamel, ‎respectiv cu fratele lui, Saddam Kamel.
‎Toți erau veri ‎de gradul al doilea sau al treilea.
‎Saddam l-a pus pe fratele mare, ‎Hussein Kamel,
‎în fruntea programului nuclear din Irak.
‎Saddam era înnebunit după el.
‎Saddam credea că e un tânăr grozav,
‎care i-ar putea fi succesor cândva.
‎Nu erau vești bune ‎pentru fiul cel mare al lui Saddam,
‎notoriul psihopat Uday.
‎Uday era crud și sadic.
‎Era invidios pe Hussein Kamel.
‎Hussein a început să simtă
‎că Uday urma să-i facă viața ‎din ce în ce mai dificilă.
‎Chiar să-l ucidă la un moment dat.
‎Într-o noapte, pe ascuns,
‎frații fug în Iordania ‎împreună cu familiile.
‎Saddam nu e tocmai încântat de veste,
‎mai ales când află că Hussein Kamel ‎cere azil politic
‎și vorbește cu agenți CIA ‎despre programul de arme chimice din Irak.
‎Dar Saddam are răspunsul potrivit.
‎Își sună fiicele
‎și le jură că frații Kamel vor fi iertați ‎dacă se întorc la Bagdad.
‎Trebuie să fi fost convingător, ‎fiindcă toți se întorc.
‎Dar Saddam nu îi întâmpină ‎cu brațele deschise.
‎Își forțează fiicele să divorțeze.
‎După câteva zile, guvernul pretinde
‎că frații au fost uciși ‎într-un schimb de focuri la vila familiei.
‎Dar alții spun o cu totul altă poveste.
‎Saddam a trimis asasini conduși ‎de fii lui, Uday și Qusay,
‎să-i elimine pe frații Kamel.
‎Ce te așteptai? Acțiunile au consecințe.
‎Continuarea e și mai dramatică.
‎Au luat cadavrele și le-au legat ‎de o mașină,
‎apoi au târât corpurile ‎ginerilor lui Saddam
‎prin tot orașul.
‎A îngrozit întreaga țară.
‎Asta era capabil să le facă ginerilor săi ‎dacă nu-l ascultau.
‎Crud? Desigur!
‎Dar așa și-a ținut Saddam rivalii ‎sub papuc
‎până la sfârșitul domniei sale.
‎Nimic nu ține o veșnicie.
‎Ca să supraviețuiești atât…
‎SADDAM A CONDUS 24 DE ANI
‎…ai de înfruntat amenințări mai mari ‎decât rivalii perfizi.
‎Unele care vin de la populație.
‎Nu te teme!
‎Manualul include trucuri utile
‎să ții cetățenii agitați sub control.
‎Dar nu sunt frumoase.
‎Mergem în Uganda,
‎să cunoaștem bărbatul ‎care a desăvârșit arta terorii.
‎Ești gata să-l copiezi?
‎Ce se va întâmpla cu ei?
‎O să stea ca pe tăciuni aprinși.
‎- Ce veți face cu ei? ‎- Veți vedea!