NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olet nyt nähnyt, miten tyrannin käsikirjaa seuraamalla -
voi nousta tuntemattomuudesta kansakunnan hallitsijaksi.
Mutta usko tai älä, vallan hankkiminen oli helpoin osuus.
Valtakautesi ensimmäisestä päivästä lähtien viholliset ja kilpailijat -
yrittävät järjestää hallinnollesi nopean, ja jopa väkivaltaisen, lopun.
Eräs historian kuuluisimmista johtajista oppi läksyn vaikeimman kautta.
Entiset liittolaiset tappoivat hänet alle kaksi vuotta valtaan astumisen jälkeen.
Liian muinaista, vai?
Entä Kongon Laurent Kabila?
Yksi hänen tottelemattomista lapsisotilaistaan murhasi hänet.
Sitten oli Liberian Samuel Doe.
Hänet kidutettiin kameran edessä, ja kilpaileva sotapäällikkö murhasi hänet.
Vältät heidän kohtalonsa,
jos laitat kilpailijat järjestykseen käsikirjan avulla.
Kukaan ei hallinnut sitä paremmin kuin Bagdadin teurastaja.
Saddam Hussein.
Hän hallitsi Irakia 24 vuotta,
sillä hän ei koskaan unohtanut tyrannien mantraa.
"Tapa tai tule tapetuksi."
MURSKAA KILPAILIJAT
Otan aseeni ja taistelen loppuun asti.
Saddam Hussein oli raaka.
Hänen tapansa pysyä vallassa oli varmistaa,
että jokainen, jota hän epäili -
vastustajaksi, tapettaisiin.
Mutta ennen kuin tutkimme, miten Saddam käytti käsikirjaa edukseen,
tässä on muutama fakta siitä, miten hän huipulle pääsi.
FAKTA 1: NUORI SADDAM OLI KIUSAAJA
Saddam Hussein uskoi jo varhain valtaan.
Nuorena Saddam piti mukanaan metallitankoa,
ja hän käytti sitä muiden uhkailuun ja pelottelemiseen.
Hän käytti sitä myös eläinten kiduttamiseen.
FAKTA 2: 20-VUOTIAANA SADDAM LIITTYI BAATH-PUOLUEESEEN
Saddam osallistui -
Irakin johtajan Abd al-Karim Qasimin murhayritykseen vuonna 1959.
Siitä hän sai Baath-puolueessa paljon kunnioitusta osakseen.
FAKTA 3: VUONNA 1968 SADDAM AUTTOI BAATH-PUOLUEEN VALLANKAAPPAUKSESSA
Vallankaappauksen jälkeen hänen serkustaan -
Ahmed Hassan al-Bakrista tuli presidentti.
Ja Saddam nimitettiin varapresidentiksi.
Mutta Saddamia odottivat suuremmat kuviot.
Saddam oli varapresidenttinä kymmenen vuotta,
mutta sillä välin hän muodosti liittoutumia -
ja loi ystävyyssuhteita hallituksen eri osapuolten kanssa.
Eräänä päivänä Saddam meni -
Ahmed Hassan al-Bakrin luo ja sanoi:
"Olet vanhentunut. Terveytesi ei kuulemma ole enää huipussaan.
Sinun on aika jäädä eläkkeelle."
Tai toisin sanoen…
Voit valita joko teloituksen tai rauhanomaisen vallanvaihdon.
Seuraavana päivänä Ahmed Hassan al-Bakr ilmoitti jäävänsä eläkkeelle.
16.7.1979 SADDAM HUSSEINISTA TULI PRESIDENTTI
Niin Saddam nousi valtaan. Katsotaanpa, miten hän pysyi vallassa.
Jokaisen tyrannin on valtakautensa alussa -
näytettävä, mitä merkitsee, kun talossa on uusi pomo.
TAKTIIKKA: VAKIINNUTA VALTA-ASEMASI
Diktatuureissa on tietyt rytmit.
Heti valtaan astumisen jälkeen tilanne on epävakaa.
Pysyäkseen vallassa on oltava valppaana.
On varmistettava, että kilpailijat ovat hallinnassa -
ja tietävät paikkansa.
Heihin kuuluu myös osa lähimmistä liittolaisista,
joilla on omat vaaralliset päämääränsä.
Pienikin käsittelemättä jäävä lipsahdus -
voi olla kilpailijoille merkki haavoittuvuudesta.
Nuo hyvänpäiväntutut vartovat kulisseissa ja yrittävät tuhota sinut.
Älä anna heille mahdollisuutta. Nämäkään tyypit eivät antaneet.
Jokainen kenraali Maon Pitkällä marssilla kuoli -
muutaman vuoden sisällä.
Lähes kaikki Kuuban vallankumouksessa -
Fidel Castron puolesta taistelleet -
kuolivat kahden vuoden sisällä.
Entäpä Josif Stalinin alkuperäiset toverit Neuvostoliitossa?
Kaikki poissa.
TUOSSA ON LENIN HÄN KUOLI VUONNA 1924
Lyhyessä ajassa.
Mutta Saddam päihitti heidät -
yllätyksellä, joka muistetaan.
22. HEINÄKUUTA 1979 SADDAMIN HALLINNON KUUDES PÄIVÄ
Saddamin ystävä kertoi, että osa ihmisistä oli tyytymättömiä -
vallan kaappaamisesta al-Bakrilta.
Siispä Saddam kutsui -
kaikki Baath-puolueen jäsenet kongressiin.
Ja Saddamilla oli kuuluisa sikarinsa.
Hän sanoi: "Tässä huoneessa on ihmisiä,
jotka vastustavat johtajuuttani."
Salaliittolaisten unelmia riittää.
Sitten Mashadi-niminen mies,
Baath-puolueen vanhempi arvostettu jäsen -
alkoi pitää etukäteen harjoiteltua puhetta.
Ja siinä Mashadi tunnusti -
suunnitelleensa vallankaappausta tai salaliittoa -
Irakin johtoa vastaan, mukaan lukien Saddam Husseinia.
Koko juttu oli oikeastaan keksitty.
Tiedämme, että Mashadia oli kidutettu.
Saddam toi Mashadin vaimon ja tyttäret vankilaan -
ja kertoi, että hänellä oli kaksi vaihtoehtoa.
Hän saattoi katsella,
kun vartijat raiskaisivat vaimon ja tyttäret ja sitten tappaisivat heidät.
Tai hän voisi tunnustaa.
Mashadi valitsi vaihtoehdon kaksi.
Ja yksi kerrallaan Mashadi alkoi lukea -
baathistien nimiä, jotka hänen mukaansa olivat rikostovereita ja juonittelijoita.
Ulos.
Sitten siviilivaatteisiin pukeutunut poliisi saattoi henkilön ulos.
Osa miehistä anoi: "Älä!"
Se oli outo teeskennellyn uskollisuuden spektaakkeli.
Eläköön puolue! Eläköön Saddam Hussein!
Ja pelon.
Miesten silmissä kuvastui pelko.
He pelkäsivät nimensä luettavan mielivaltaisesti koska tahansa.
Kokoushuoneen ulkopuolelle viedyt puolueen jäsenet kuulivat kohtalonsa.
Yli 20 heistä oli tuomittu kuolemaan.
Muut joutuivat vankilaan. He luulivat olevansa onnekkaita.
Sitten selvisi, että he joutuvat tekemään teloitukset itse.
Sadistinen käänne?
Ehkä.
Mutta teko vaientaa epäilykset siitä, mihin Irakin uusi johtaja on valmis.
Jos asia oli jollekulle vielä epäselvä…
Kokouksen video lähetettiin joka puolelle,
myös Irakin suurlähetystöihin ulkomaille.
Viesti oli: "Katsokaa, miten käy,
kun ihmiset pettävät hallituksen ja johtajansa.
Tällainen on heidän loppunsa."
Mikä olisi parempi tapa aloittaa uusi aikakausi?
Nyt kun kilpailijasi tietävät, mihin pystyt,
heidänkin on kovennettava panoksia.
Miten varmistat yliotteesi?
TAKTIIKKA: OLE KAIKKIALLA
Jotta selviäisi tyrannina,
tarvitaan vakoilijoita ja turvamiehiä.
Joka puolelle.
Jotta diktaattori voi vaientaa valta-asemaansa kohdistuvat uhat,
se täytyy tehdä varjoista käsin.
Siksi jokaisen diktaattorin paras ystävä on tehokas ja säälimätön salainen poliisi.
Stalinin vainojen aikaan 1930-luvun lopulla salainen poliisi NKVD -
pidätti ja teloitti lähes miljoona niin kutsuttua kansan vihollista,
joita syytettiin Stalinin hallinnon vastustamisesta.
Ugandassa uskollisuutta Idi Aminia kohtaan valvoi salainen poliisi,
johon oli valittu hänen heimonsa jäseniä,
paikallisia rikollisia ja ulkomaalaisia palkkasotureita.
Haitin diktaattori "Papa Doc" Duvalierin joukot -
tunnettiin lempinimellä "Tonton Macoute".
Se tarkoitti mörköä, joka nappaa ja syö kurittomia lapsia.
Irakin salaisen poliisin idea alkoi vuonna 1964 Jihaz Haneenista,
joka oli Saddamin perustama turvallisuusjärjestö.
Kun Saddam nousi presidentiksi,
hän perusti erittäin salaisen poliisin alayksikön.
Se koostui kokonaan heimon ja perheen jäsenistä,
jotka olivat uskollisia Saddam Husseinille perhesyistä tai valan kautta.
1970-luvulla Irakissa -
kaikki tunsivat heidät.
Heillä oli samanlaiset autot,
ja he pukeutuivat samoin.
Heillä oli jopa samanlaiset viikset.
VIIKSET
YMMÄRTÄNET YSKÄN.
Se siitä salaisuudesta.
Antoipa salaiselle poliisille valtuuksia miten paljon vain,
täytyy kilpailijoille osoittaa muutenkin, ettei piilopaikkaa ole.
Luotettava tiedonantajien verkosto.
Saddamin Irakissa vakoilua oli kaikkialla.
Kaikki vakoilivat toisiaan.
Baathistit vakoilivat kaikkialla.
Esimerkiksi minun kotonani -
vanhempani puhuivat keskenään vain keskellä puutarhaa -
ja radio täysillä. Ja sitten he kuiskailivat toisilleen.
Niin he puhuivat keskenään 80-luvulla.
Käsikirjan ohje "Ole kaikkialla" -
pätee myös rajojen ulkopuolella.
Kun toisinajattelijat pääsivät muualle maailmaan,
Saddam ei epäröinyt osoittaa,
että hän pääsisi heihin käsiksi missä tahansa.
Se onkin hyvä aasinsilta Irakin entiseen pääministeriin Abd ar-Razzaq al-Naifiin.
Al-Naif oli edistyksellinen poliitikko -
ja Saddamin pitkäaikainen vihamies.
Kun Saddam ja baathistit nousivat valtaan,
al-Naif joutui pakenemaan perheensä kanssa.
Hän muutti Isoon-Britanniaan ja alkoi kritisoida hallitusta julkisesti.
Suivaantunut Saddam alkoi tutkia, miten vaientaa pahin kriitikkonsa.
Pari ystävällistä naapuruston salamurhaajaa kävi tapaamassa al-Naifia.
Mutta he osuivatkin al-Naifin vaimoon.
Hän muuten selvisi, ja ampujat pidätettiin.
Seuraavaksi Saddam lähetti salaisen poliisinsa agentteja Irakista Lontooseen.
Tiedonantajille asennettiin salakuuntelulaitteet,
jotta al-Naifin jokaista liikettä voitiin seurata,
ja he odottivat tilaisuutta iskeä.
Tällä kertaa he osuisivat.
Salamurha välitti Saddamin kriitikoille hyytävän viestin.
Pakenitpa minne tahansa, Saddam löytää sinut kyllä.
Murha ja sekasorto toimivat aina.
Mutta Saddam ei hallinnut yksin pelolla, eikä sinunkaan kannata.
Käsikirjassa neuvotaan käyttämään hyväkseen myös erästä toista heikkoutta.
Ahneutta.
TAKTIIKKA: OSTA USKOLLISUUS
Se, joka sanoi, ettei kiintymystä voi ostaa, ei yrittänyt tarpeeksi kovasti.
On yksinkertaista pitää sisäpiiri uskollisena.
Heidän on saatava johtajalta enemmän kuin uskovat saavansa muilta.
Tehokas tapa pysyä vallassa on -
antaa liittoumalle lahjuksia ja mahdollisuuksia korruptioon.
Kuulostaa tyyriiltä.
Mistä rahat tulevat?
Useimmat tällaisista hallituksista ovat pitkälle kehitettyjä kleptokratioita.
Mitä kleptokratia tarkalleen on?
En puhu nyt siitä koululaisesta, joka jäi kiinni sidukan varastelusta.
Kleptokratiaan kuuluu koko kansan resurssien varastaminen.
Ensimmäinen vaihe on luonnonvarojen kansallistaminen.
Öljyä, kultaa, maakaasua.
Kaikki arvokas otetaan valtion valvontaan.
Eli sinun.
Toinen vaihe. Laita oma väkesi johtoon.
Ei tärkeään peliin mennä maksamatta tuomarille.
Älä siis ala riistää maatasi, ennen kuin päättäjät ovat tiimissäsi.
Kolmas vaihe. Valvo kaikkea kauppaa.
Nosta hinnat korkealle, säätele saatavuutta luodaksesi kysyntää -
ja aseta kohtuuttomia veroja.
Ja seuraa, kun rahaa virtaa kassaan.
Hiomalla tekniikan huippuunsa Saddam, rahattoman paimenen poika,
kokosi hulppean kahden miljardin dollarin pääoman.
Ei hassummin.
Mutta vaikka olisikin houkuttelevaa pitää rikkaudet itselläsi,
fiksu tyranni ymmärtää anteliaisuuden edut.
Saddam rosvosi valtion öljyvarat.
Hän ei käyttänyt tuottoja pelkästään itsensä hyväksi, vaan ostamaan tukea.
Hän osti puolueen muiden virkamiesten uskollisuuden.
Anteliaisuus ei ole halpaa.
Mutta älä unohda tätä taktiikkaa.
Jotkut tyrannit huomaavat tuhlanneensa niin paljon valtion rahoja,
kansan rahoja, ettei jäljelle jää tarpeeksi -
sisäpiiristä huolehtimiseen. He päätyvät arkkuun hyvin nopeasti.
Fiksua olisi myös -
laittaa vähän syrjään tavallisille ihmisille.
Saddam tunnettiin siitä,
että hän kävi yllättäen irakilaisten kotona.
Ensin hän avasi jääkaapin.
Hän piti itseään miehenä, joka toi irakilaisille ruokaa.
Kun hän näki tyhjän jääkaapin,
hän varmisti, että ihmiset saivat kasoittain lahjoja.
Mutta hurmaavuuteen sekoittui pelkoa.
Tavoitteena oli saada ihmiset sanomaan, että kaikki oli oikeastaan hyvin.
"Tämä diktaattori on hyvä mies.
Hän tekee oikeita asioita. Pidän hänestä."
Kukapa ei haluaisi olla pidetty? Mutta älä rupea nössöilemään.
Kun sisäpiiri otetaan kerran mukaan,
he vaativat koko ajan lisää.
On aika kehittää uusi taito,
muistuttaa heitä, että sinä olet yhä pomo, he eivät.
TAKTIIKKA: PELAA PSYKOLOGISTA PELIÄ
Useimmat menestyneet diktaattorit nöyryyttävät muita ympärillään.
Jopa läheisimpiä yhteistyökumppaneita.
He aloittavat sen hyvin varhain, jotta pelin säännöt ymmärretään.
Oletko puolellani, jos päästän sinut? -Olen, Dick.
Olen puolellasi. Päästä minut ylös. Teen mitä sanot.
Miksi sellainen on niin tärkeä osa tyrannin käsikirjaa?
Koska he ovat patologisia narsisteja.
Tyrannit ovat epävarmoja.
He reagoivat kritiikkiin hyökkäämällä.
He eivät halua, että joku luulee, että toisella on jokin parempi keino.
Diktaattorit eivät pidä ideoista.
Kilpailijoiden pelko ja hämmennys toimii paljon paremmin.
Saddam kertoi ystävilleen tappaneensa -
yhden parhaista ystävistään, joka oli ministeri.
Hänen vaimonsa pyysi Saddamia vapauttamaan hänet. Hän vastasi:
"Huomenna löydätte hänet kotoanne."
Seuraavana päivänä -
Saddam lähetti ruumiin paloina -
arkussa vaimolle.
Tällaiset tarinat olivat eräänlaista kontrollia.
Ei ollut merkitystä, olivatko ne totta.
Tarkoitus oli osoittaa, että hän pystyy siihen.
Mahdollisuus oli olemassa.
Kerron tarinan.
Eräänä päivänä 80-luvun alussa Saddam määräsi huippuministereitä -
lähtemään matkalle tuntemattomaan kohteeseen.
He nousivat bussiin, jonka ikkunat oli peitetty.
Bussi ajelutti heitä hitaasti ympäri Bagdadia.
He saapuivat syrjäiseen palatsiin kaupungin ulkopuolelle.
Miesten käskettiin laittaa tavaransa nimillään varustettuihin kuoriin.
Heidän täytyi peseytyä desinfiointiaineella,
ja sitten he odottivat hiljaa tuntikausia.
Hetkinen. Jotta ymmärtäisit kaiken,
sinun on tiedettävä, mitä silloin oli tekeillä.
IRANIN JA IRAKIN SOTA 1980–1988
Vuonna 1979 ajatollah Khomeinin aikana Iranissa oli vallankumous,
jota Saddam seurasi huolestuneena.
Iranilla oli siis uusi hallitus,
joka vaati kapinaa ja Saddamin syrjäyttämistä.
Sillä oli siihen tarvittavat resurssit.
Saddam päätti hyökätä ensin Iraniin.
Hän uskoi, että sodasta tulisi lyhyt -
ja hallinto romahtaisi kuukauden sisällä.
Saddam Husseinin sota Irania vastaan -
oli kestänyt kolmen päivän sijaan kymmenen pitkää kuukautta.
Ministerien joukosta kuului nurinaa.
"Tämä on umpikuja. Mihin se loppuu?"
Ennen kuin levottomat liittolaiset keksivät huonoja ideoita,
Saddam päätti muuttaa asennetta.
Palataan palatsiin, jossa Saddamin ministerit -
odottivat tuntikausia hiljaisuudessa.
Lopulta Saddam saapui.
Hän puhui polveillen puoli tuntia.
Nähtyään johtajansa raakuuden miehet valmistautuivat pahimpaan.
Mutta Saddam tarjosikin heille ylellisen illallisen.
Hän antoi heille tuhat dollaria kullekin,
ja heidät vietiin kotiin.
Mutta viesti oli selvä.
Ensi kerralla voi käydä huonommin.
Se oli hänen tapansa herättää pelkoa, näyttää valtansa ja auktoriteettinsa.
Se oli psykologista manipulointia.
Hän piti pelkoa yllä.
Hän teki sen tarkoituksella.
Kovina aikoina pelko on joskus ainoa ase.
Iranin ja Irakin välinen sota kesti kahdeksan vuotta.
Hän menetti paljon sotilaita.
Lopulta Khomeini oli paljon suositumpi ja vahvempi koko maailmassa.
Kuinka turhauttavaa.
Kun huono-onniset suunnitelmat johtavat kansalliseen katastrofiin,
hallintoa kohtaa vielä vakavampia uhkia.
Ja mitä odottamattomimmilta tahoilta.
On aika näyttää, miten pitkälle olet valmis menemään vallassa pysyäksesi.
TAKTIIKKA: KUKAAN EI OLE KORVAAMATON
Tyrannina selviytyäkseen on tehtävä vaikeita päätöksiä.
Tunteiden ei saa antaa tulla väliin.
Vaikka verta vuodatettaisiin.
Saddam ei sietänyt minkäänlaista -
kapinaa tai petosta -
perheensä jäseniltä.
Hän ei epäröinyt pidättää, vangita, teloittaa tai kiduttaa heitä.
Onko liikaa pyytää perhettä pysymään rinnalla tilanteessa kuin tilanteessa?
Ei tietenkään.
Jouduttuaan koalition joukkojen murskaamaksi Persianlahden sodassa -
Saddamin oli vahvistettava nopeasti valtaansa.
Vaikka sitten lähipiirin kustannuksella.
Saddamin kaksi tytärtä olivat naimisissa -
Hussein Kamelin ja tämän veljen Saddam Kamelin kanssa.
He olivat kaikki pikkuserkuksia.
Saddam antoi Irakin ydinaseohjelman vanhemman veljen, Husseinin, vastuulle.
Saddam oli kovin tykästynyt häneen.
Saddam ajatteli: "Tässäpä on mahtava nuori mies,
joka voisi ehkä jopa jatkaa työtäni jonakin päivänä."
Se ei ollut Saddamin vanhimman pojan, pahamaineisen psykopaatin, Udayn, mieleen.
Uday oli todella julma ja sadistinen.
Hän oli mustasukkainen Hussein Kamelille.
Hussein Kamel alkoi ymmärtää,
että Uday tekisi tilanteesta yhä vaikeamman.
Ja luultavasti tappaisi hänet ennemmin tai myöhemmin.
Siispä eräänä yönä pimeän tullen veljekset perheineen pakenivat Jordaniaan.
Kuultuaan uutiset Saddam oli tyytymätön.
Etenkin kuultuaan, että Hussein Kamel vaati turvapaikkaa -
ja puhui CIA:n agenteille Irakin kemikaalisten aseiden ohjelmasta.
Mutta Saddam tiesi, miten reagoida.
Hän soitti tyttärilleen -
ja vannoi, että Kamelit saavat anteeksi, jos he palaavat kotiin.
Hän oli kai aika vakuuttava, koska he kaikki palasivat Bagdadiin.
Saddam ei kuitenkaan ottanut heitä avosylin vastaan.
Hän pakotti tyttäret eroamaan Kameleista.
Muutamaa päivää myöhemmin Saddamin hallinto -
väitti veljesten kuolleen sukulaisten kanssa tapahtuneessa ammuskelussa.
Mutta kerrottiin myös toisenlaista tarinaa.
Sen mukaan Saddam lähetti poikiensa Udayn ja Qusayn johtaman tappojoukon -
tappamaan Kamelin veljekset.
Mitä odotit? Teoilla on seurauksia.
Sen jälkeen tapahtui jotain vielä dramaattisempaa.
He sitoivat ruumiit autoon -
ja ajoivat kaupunkiin vetäen Saddamin vävyjen ruumiita perässään.
Koko maa oli järkyttynyt.
Että hän teki niin vävyilleen, jotka eivät totelleet häntä.
Sydämetöntä. Toki.
Mutta siten Saddam piti yliotteen kilpailijoistaan loppuun asti.
Mikään ei kestä ikuisesti.
Mutta selviytyäkseen niin kauan,
täytyy hoitaa katalia kilpailijoita vielä haastavampia uhkia.
Uhkia oman kansan riveistä.
Ei hätää.
Käsikirjassa on näppäriä niksejä,
joilla levottomat kansalaiset pidetään kurissa.
Mutta ne eivät ole mukavia.
Seuraavaksi lähdetään Ugandaan.
Tapaamme siellä maataan kauhun avulla hallinneen miehen.
Oletko valmis seuraamaan hänen jalanjäljissään?
Mitä heille tapahtuu nyt?
He varmaan istuvat kuin tulisilla hiilillä.
Mitä teette heille? -Näette sitten.
Tekstitys: Sirpa Kaajakari