EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Nu har du set, hvordan tyrannens vejledning
kan hjælpe dig med at blive kendt
og overtage magten i dit land.
Men tro det eller ej, så var det den lette del.
Fra første dag i din regeringstid møder du fjender og rivaler…
…der vil give dit regime en hurtig
og sikkert voldelig død.
Den lektie lærte en af historiens berømteste ledere på den hårde måde.
Dræbt af allierede
under to år efter at have udråbt sig selv til diktator på livstid.
Er det for gammelt for dig?
Hvad så med Laurent Kabila i Congo?
Snigmyrdet af en af sine egne børnesoldater,
der gjorde oprør.
Så er der Liberias Samuel Doe.
Fanget og tortureret på kamera og så myrdet af en rival.
Men den skæbne kan du undgå
ved at bruge vejledningen til at holde rivaler i skak.
Ingen gjorde det bedre end Slagteren fra Bagdad.
Saddam Hussein.
Han regerede Irak i 24 år
ved ikke at glemme det mantra, alle tyranner skal følge.
"Dræb, eller bliv dræbt."
Jeg tager mit våben og kæmper til det sidste.
Saddam Hussein var en bølle.
Han kunne beholde magten ved at sikre sig,
at alle, han havde den mindste mistanke til,
kunne være en rival, måtte dø.
Men før vi ser, hvordan Saddam mesterligt
brugte vejledningen til at være et skridt foran rivalerne,
er her nogle fakta om, hvordan han kom til tops.
FAKTA NR. 1 - UNGE SADDAM VAR EN BØLLE
Fra en tidlig alder troede Saddam Hussein på magten.
PROFESSOR I HISTORIE
Som ung gik Saddam med en jernstang…
PROFESSOR I POLITISK VIDENSKAB
…og den brugte han til at true og underkue andre.
Men også til at torturere små dyr.
FAKTA NR. 2 SOM 20-ÅRIG GIK HAN IND I BA'ATH
OG BLEV EN VIGTIG HÅNDHÆVER
Saddam deltog i mordforsøget i 1959
på Iraks leder, Abd al-Karim Qasim.
Og det gav ham virkelig
status i Ba'ath-partiet.
FAKTA NR. 3
I 1968 VAR SADDAM MED TIL AT DANNE EN GRUPPE, DER FIK BA'ATH TIL MAGTEN
Efter kuppet blev en af hans fætre,
Ahmed Hassan al-Bakr, præsident.
Og Saddam blev udnævnt til vicepræsident.
Men Saddam var skabt til noget større.
Saddam var vicepræsident i ti år…
IRAKISK FORFATTER OG AKTIVIST
…men imens skabte han alliancer og venner i forskellige dele af regeringen.
En dag gik Saddam
til Ahmed Hassan al-Bakr og sagde:
"Du bliver ældre. Dit helbred er vist ikke så godt.
Det er på tide at gå på pension."
Eller sagt på en anden måde…
Du kan vælge at blive henrettet eller fredeligt afgive magten.
Næste dag gik Ahmed Hassan på tv og sagde: "Jeg går på pension."
16. JULI 1979 - SADDAM BLIVER PRÆSIDENT
Nu ved du, hvordan Saddam kom til magten,
så hør, hvordan han beholdt den.
Vi begynder med den første afgørende tid i alle tyranners regeringstid,
hvor man skal vise, hvad det betyder, at der er en ny sherif i byen.
FASTSLÅ DOMINANS
Der er visse rytmer i diktaturer.
HISTORIKER
Tiden efter magtovertagelsen er meget ustabil.
For at beholde magten må man være på mærkerne.
Man må sikre sig, at alle, der er mulige rivaler,
styres og sættes på plads.
Det omfatter også nogle af dine første og tætteste allierede
med egne farlige ambitioner.
Selv en mindre fejl,
der ikke tages hånd om,
kan være et signal til rivaler: "Åh, han er sårbar."
Disse upålidelige venner venter nu i kulisserne på at kunne vælte dig.
Giv dem ikke chancen.
Det gjorde de her ikke.
Alle generaler på Den Lange March med Mao
var døde
inden for få år.
Næsten alle, der deltog i revolutionen i Cuba
på vegne af Fidel Castro,
var døde inden for to år.
Hvad med Joseph Stalins oprindelige kammerater i USSR?
Alle var væk…
DET ER LENIN - DØDE I 1924
…inden for kort tid.
Men Saddam var lidt smartere
med århundredets overraskelsesangreb.
22. JULI 1979 - 6. DAG I SADDAMS STYRE
En af Saddams venner sagde,
at folk snakkede i krogene og ikke var glade
for Saddams magtovertagelse.
Så Saddam indkaldte alle
i Ba'ath-partiet til at deltage i Kongressen.
Saddam kom med sin berømte cigar.
Han sagde: "Der er nogle i dette lokale, der er imod mit lederskab."
Konspiratorerne har mange drømme.
Så begyndte en mand ved navn Mashadi,
seniormedlem af Ba'ath og højt anset,
på en indstuderet tale.
I den tale indrømmede Mashadi
at have planlagt et kup eller en sammensværgelse
imod Iraks regering, herunder Saddam Hussein.
Og det var det pure opspind.
Vi ved fra vidner, at Mashadi var blevet tortureret.
Saddam bragte Mashadis kone og døtre til fængslet
og fortalte Mashadi, han havde et valg.
Han kunne sidde og se på, imens vagterne voldtog hans kone og døtre
og så dræbte dem,
eller han kunne tilstå.
Mashadi valgte mulighed nummer to.
Mashadi begyndte at opremse navnene et efter et
på Ba'ath-embedsfolk, der ifølge ham var medskyldige og konspiranter.
Forsvind.
Så kom en civilklædt politimand
fra sikkerhedsstyrken og eskorterede den person ud.
Nogle af dem tryglede: "Gør det ikke."
Der var et bizart skue af påtaget loyalitet…
Længe leve partiet! Længe leve Saddam Hussein!
…men også frygt.
Man kunne se frygten i øjnene på mange af dem,
der følte, at om lidt kunne deres navn blive tilfældigt nævnt.
Uden for mødelokalet mødte de udstødte partimedlemmer deres skæbne.
Over 20 blev dømt til døden.
Resten fik fængselsdomme.
De troede sig heldige,
indtil de blev tvunget til at forestå henrettelserne selv.
En sadistisk drejning?
Måske.
Men det fjernede enhver tvivl om,
hvad Iraks nye leder ville gøre for at fastholde sin autoritet.
Og hvis nogen ikke fik notatet…
Videoen fra mødet blev sendt rundt,
også til Iraks ambassader i udlandet.
Budskabet var: "Se, hvad der sker,
når folk forråder regimet og deres leder.
De ender sådan her."
En god måde at indlede en ny ære på, ikke?
Nu ved rivalerne, hvad du er i stand til, så de må selv blive skarpere.
Hvordan bevarer du så magten?
VÆR OVERALT
For at overleve som tyran
må du have øjne, ører og muskler, du kan stole på,
overalt.
Hvis en diktator vil holde enhver trussel imod hans magt stangen,
kan det kun gøres effektivt, hvis det gøres i det skjulte.
Derfor er en diktators bedste ven et effektivt og nådeløst hemmeligt politi.
Under Den store udrensning sidst i 1930'erne
stod Joseph Stalins hemmelige politi, NKVD,
for anholdelsen og henrettelsen
af næsten en million såkaldte fjender af folket,
der var anklaget for modstand imod Stalin og hans regime.
I Uganda afkrævede Idi Amin loyalitet via sit statslige efterforskningsbureau
bemandet med medlemmer af hans stamme
samt lokale kriminelle og lejemordere fra udlandet.
Haitis diktator "Papa Doc" Duvaliers håndhævere
blev kaldt "Tonton Macoute" eller "Bussemand"
efter en figur i folkesagnene,
som kidnapper og spiser uvorne børn.
Tanken om et hemmeligt politi i Irak kom i 1964 med Jihaz Haneen,
der var et sikkerhedsapparat, Saddam var med til at grundlægge.
Da Saddam havde taget magten,
skabte han et særligt, top-hemmeligt politi. En underenhed.
Det bestod udelukkende af medlemmer af stammen og familien,
der var bundet af slægtskab og loyalitetsed til Saddam Hussein.
I Irak i 1970'erne
kendte alle disse mennesker.
De kørte i samme slags biler,
og de klædte sig på samme måde.
De havde endda samme overskæg.
OVERSKÆG
DU ER MED
Så meget for den hemmelige del.
Men uanset hvor meget magt dit hemmelige politi har,
skal du kunne vise dine rivaler, at de ikke kan gemme sig.
Med et pålideligt netværk af informanter.
I Saddams Irak blev der spioneret overalt.
Alle udspionerede hinanden.
Ba'athisterne udspionerede en overalt.
For eksempel i min egen familie
talte mine forældre kun sammen midt i haven
med en højlydt radio vendt væk fra dem, og så hviskede de til hinanden.
Sådan talte de sammen i 1980'erne.
Når vejledningen siger: "Vær overalt",
handler det ikke kun om inden for egne grænser.
Når afhoppere tog til andre dele af verden,
tøvede Saddam ikke med at vise, at han kunne nå dem, uanset hvor de var.
Det fører os til Iraks tidligere premierminister, Abd ar-Razzaq al-Naif.
Al-Naif var en progressiv politiker og Saddams nemesis igennem mange år.
Men da Saddam og Ba'athisterne tog magten,
måtte al-Naif flygte med sin familie.
Han flyttede til Storbritannien og begyndte at fortælle
og offentligt kritisere regeringen.
Det irriterede Saddam, som undersøgte mulighederne for
at lukke munden på sin værste kritiker.
Nogle venlige lejemordere i nærheden aflagde al-Naif et besøg.
Men de ramte al-Naifs kone i stedet.
Hun overlede dog, og angriberne blev til sidst anholdt.
Så sendte Saddam eliteagenter
fra det hemmelige politi fra Irak til London.
De erfarne folk udspurgte informanter
for at kunne følge al-Naifs gøren og laden
og ventede på at kunne slå til.
Denne gang ramte de plet.
Mordet sendte et rystende budskab til Saddams kritikere.
Uanset hvor I flygter hen, så finder Saddam jer.
Mord og kaos er altid en god taktik.
Men Saddam regerede ikke kun på frygt, og det bør du heller ikke.
I næste taktik i vejledningen
vil du se, hvordan man rammer et andet blødt punkt hos rivalerne.
Deres grådighed.
KØB LOYALITET
Dem, der siger, man ikke kan købe kærlighed, var nok ikke grundige nok.
Det er faktisk ret simpelt at holde inderkredsen loyal.
De skal få mere fra lederen,
end de tror, de kan få fra nogen anden.
Den effektive magtfastholdelse ligger i
at give koalitionen bestikkelse og muligheder for korruption.
Det lyder dyrt.
Hvor kommer pengene fra?
De fleste regimer har et højt udviklet kleptokrati-system.
Hvad skal det sige?
Det er ikke knægten i skolen, der blev taget i at negle drinksdåser.
Kleptokrati handler om at udplyndre hele sit lands ressourcer.
Trin et: Få alle naturressourcer på statens hænder.
Olie, guld, naturgas.
Er det værdifuldt, skal det kontrolleres af staten,
altså dig.
Trin to: Sæt dine folk i spidsen.
Spil aldrig store spil uden at bestikke dommeren.
Udplyndr ikke dit land, før du har sikret dig,
at alle beslutningstagere er på dit hold.
Trin tre: Kontrollér al handel.
Sæt kunstigt høje priser, brems varer for at skabe efterspørgsel,
og læg så ublu afgifter oven i prisen.
Se så pengene vælte ind.
Ved at mestre denne teknik
fik Saddam, tidligere fattig fårehyrdesøn, en formue på hele to milliarder dollars.
Ikke dårligt.
Men selvom det er fristende at beholde det hele selv,
kender en klog tyran værdien af at dele.
Saddam kunne udplyndre landets olieressourcer.
Men han brugte ikke kun pengene på at berige sig selv,
men også som en form for protektion.
Han købte loyalitet hos andre højtstående partiembedsmænd.
Al den generøsitet er ikke billig.
Men ignorer den bare på eget ansvar.
Nogle tyranner opdager, at de har spildt så mange af regeringens penge
og af folkets penge, at der ikke er nok tilbage
til at tage sig af inderkredsen. De dør meget hurtigt.
Og hvis du er klog,
lægger du også lidt til side til at dele med menigmand.
IRAK 1980'erne
Noget, den berømte Saddam ville gøre,
var at overraske irakerne ved at besøge nogens hjem.
Som det første åbnede han deres køleskab.
Han havde et billede af sig selv
som den, der kunne give alle irakerne mad.
Og når han så et tomt køleskab,
sørgede han for at vise, at der var folk, der blev overdænget med gaver.
Det var charmen, men den var iblandet frygt.
Målet var at få folk
til offentligt at sige: "Alt er i orden.
PROF. I POLITISK VIDENSKAB
Denne diktator er en god mand.
Han gør det rigtige, fører den rette politik. Jeg kan lide ham."
Hvem vil ikke være afholdt? Men bliv nu ikke blødsøden.
Når din inderkreds først får en luns, vil de stadigt kræve mere.
Nu skal du udvikle en ny færdighed
for at minde dem om, at du er bossen, og det er de ikke.
MAGTSPIL PÅ HØJT NIVEAU
De fleste succesrige diktatorer bruger rituel ydmygelse af alle omkring dem,
inklusive deres nærmeste medsammesvorne.
De gør det fra starten, så spillets regler er forstået.
Er du med mig, hvis jeg slipper dig?
Ja, Dick. Klart.
Jeg er med dig. Slip mig nu. Jeg gør alt, hvad du siger.
Hvorfor er de optrin så vigtige i tyrannens vejledning?
Fordi de er patologiske narcissister.
Tyranner er dybt usikre.
Deres reaktion på enhver form for kritik er angreb.
Ingen må tro, at de har en bedre måde at gøre tingene på.
Idéer er dårlige for diktatorer.
Det er langt bedre at holde rivalerne bange og i ubalance.
Saddam fortalte venner, hvordan han dræbte
en af sine bedste venner, der var minister.
Konen gik til Saddam og sagde: "Lad ham gå." Han sagde:
"I morgen vil han være hjemme."
Næste dag…
…sendte Saddam hans parterede lig i en kiste til konen.
Den slags historier var en form for kontrol.
Om de var sande, var ikke væsentligt.
Pointen var at vise, at han kunne gøre den slags.
Muligheden var der.
Lad mig fortælle dig en historie.
En dag i starten af 80'erne bad Saddam en gruppe top-ministre
tage med på en tur til et ukendt sted.
De gik ind i en bus med mørklagte vinduer,
der kørte dem langsomt rundt i cirkler om Bagdad.
De ankom til et afsides palads uden for byen.
Mændene blev bedt om at lægge alle ejendele
i konvolutter med deres navn på.
De skulle vaske sig med desinficeringsmiddel
og derefter vente i stilhed i timevis.
Vent lidt. For, at du kan forstå det,
skal du vide, hvad der foregik på det tidspunkt.
IRAN-IRAK- KRIGEN 1980–1988
I 1979 under Ayatollah Khomeini var der islamisk revolution i Iran,
som Saddam var meget bekymret over.
Der var nu et nyt iransk regime,
der krævede på oprør og optøjer og omstyrtning af Saddam.
Det havde midlerne til at få det til at ske.
Saddam besluttede at angribe Iran først.
Han troede virkelig, krigen ville blive kort,
og at regimet ville falde inden for en måned.
Saddam Husseins krig imod Iran
har nu varet i ikke tre dage, men ti lange måneder.
Der var en masse mumlen blandt nogle ministre.
"Det er en blindgyde.
Hvor ender det henne?"
Så før hans nervøse allierede fandt på narrestreger,
besluttede Saddam at give dem en lille holdningsjustering.
Tilbage til paladset, hvor Saddams ministre
havde ventet i stille rædsel i timevis.
Endelig ankom Saddam.
Han talte løs i 30 minutter.
De havde selv set deres leders brutalitet, så de frygtede det værste.
I stedet bød Saddam dem på en overdådig middag.
Gav dem 1.000 dollars hver,
og så blev de kørt hjem.
Men budskabet var klart.
Næste gang var de måske ikke så heldige.
Sådan indgød han frygt og viste sin magt og sin autoritet.
Det var en form for psykologisk manipulation.
Han holdt frygten i live.
Og det gjorde han med fuldt overlæg.
Når det er hårde tider, har man af og til kun frygten.
Iran-Irak-krigen varede i otte år.
Han mistede mange soldater.
Og til sidst var Khomeini langt mere populær og stærkere i hele verden.
Hvor frustrerende.
Når dine dårlige planer fører til national katastrofe,
kan du regne med endnu større trusler imod dit styre.
Nogle kommer fra uventede sider.
Nu skal du vise, hvor langt du vil gå for at bevare magten.
ALLE KAN OFRES
At overleve som tyran kræver, at man må tage svære beslutninger.
Og man må ikke lade følelserne stå i vejen,
heller ikke hvad familie angår.
Saddam havde en nultolerance
over for ethvert tegn på oprør eller forræderi
fra sin egen families side.
Han tøvede ikke med at anholde, tilbageholde,
henrette og torturere dem og så videre.
Er det for meget forlangt at bede familien blive ved ens side uanset hvad?
Naturligvis ikke.
Efter de hårde slag fra koalitionsstyrkerne i første Golfkrig
måtte Saddam hurtigt stadfæste sin autoritet.
Selv hvis det betød at gå efter sine nærmeste.
Saddams to døtre var gift
med Hussein Kamel og hans bror, Saddam Kamel.
De var alle grandfætre og grandkusiner.
Saddam satte den ældste bror, Hussein Kamel,
i spidsen or Iraks atomvåbenprogram.
Saddam var nærmest forgabt i ham.
Saddam tænkte: "Det er en skøn, ung mand,
der måske en dag bliver min efterfølger."
Det var ikke godt nyt for Saddams ældste søn
og berygtet psykopat, Uday.
Uday var virkelig ondskabsfuld og sadistisk.
Han var jaloux på Hussein Kamel.
Hussein Kamel begyndte at mærke,
at Uday ville gøre det sværere og sværere for ham.
Altså før eller siden dræbe ham.
Så en aften i ly af mørket
flygtede brødrene til Jordan med deres koner og børn.
Saddam var ikke glad for at høre det.
Især da han hørte, at Hussein Kamel søgte asyl
og talte med CIA-agenter om Iraks kemiske våbenprogram.
Men Saddam vidste, hvordan man reagerer.
Han ringede til sine døtre
og svor, at brødrene blev tilgivet, hvis de vendte tilbage.
Han må have været overbevisende, for de vendte alle tilbage til Bagdad.
Men Saddam modtog dem med noget andet end åbne arme.
Han tvang døtrene til at lade sig skille.
Få dage senere påstod Saddams regering, at brødrene var døde i en skudveksling
med hævngerrige slægtninge på familiens ejendom.
Andre fortæller en anden historie.
At Saddam sendte en dødspatrulje anført af sønnerne Uday og Qusay
ud for at skyde Kamel-brødrene.
Hvad forventede du? Handlinger har konsekvenser.
Eftervirkningen er endnu mere dramatisk.
De tog ligene
og hægtede dem på en bil,
og så kørte de med ligene af Saddams svigersønner
igennem hele byen.
Han skræmte livet af hele landet.
Det kan jeg gøre ved mine svigersønner,
hvis de ikke adlyder mig.
Koldhjertet? Ja.
Men sådan holdt Saddam sine rivaler nede
til de sidste dage i hans regeringstid.
Intet varer evigt.
Men for at overleve så længe…
SADDAM REGEREDE I 24 ÅR
…må du tage dig af trusler, der er værre end forræderiske rivaler.
For de kommer fra din egen befolkning.
Frygt ej.
Vejledningen har nogle gode råd til at holde oprørske borgere i skak.
Men de er ikke rare.
Næste stop, Uganda,
for at møde manden, der mestrede terror for at bevare sin magt.
Er du klar til at følge i hans fodspor?
Hvad sker der med dem?
De vil nok sidde, som om de sidder på bålet.
-Hvad vil du gøre dem? -Det ser du.
Tekster af: Pia C. Hvid