‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Putere absolută.
‎Haide, știi că o vrei!
‎Dar nu știi cum s-o obții.
‎Însă eu știu.
‎Există un manual.
‎O serie de tactici ‎folosite de cei mai infami tirani
‎pentru a dobândi puteri inimaginabile.
‎Fiecare în felul lui unic.
‎PRELUAREA PUTERII
‎DISTRUGEREA RIVALILOR
‎REGIM DE TEROARE
‎CONTROLUL ADEVĂRULUI
‎CREAREA UNEI NOI SOCIETĂȚI
‎DOMNIE ETERNĂ
‎Dar e un șpil.
‎Calea aceasta implică ‎unele decizii neplăcute.
‎Dar nu e ușor să conduci!
‎Vrei să arunci o privire?
‎Când spun cuvântul „tiran”, ‎ce îți vine în minte?
‎TIRAN = CONDUCĂTOR ASUPRITOR
‎Nu, e prea simplu.
‎Tirania e o formă de guvernare ‎pentru cei care vor rezultate.
‎De-a lungul istoriei, ‎libertatea nu e standardul.
‎Ne place să fim conduși.
‎Când treci prin vremuri grele, ‎e atrăgătoare persoana care iese în față
‎la momentul potrivit și zice: ‎„Eu le pot rezolva pe toate.”
‎Cei mai capabili tirani din istorie ‎reușesc asta,
‎transformându-și societățile din temelii.
‎Copiindu-i pas cu pas, și tu poți!
‎Tirania are un manual.
‎Dacă vrei să fii tiran, ‎trebuie să urmezi acești pași.
‎Atâta tot!
‎Dar, înainte să realizezi ceva, ‎trebuie să ieși din rând cu lumea
‎și să apuci frâiele puterii.
‎Așa începe povestea noastră,
‎cu peisagistul ratat
‎care s-a reinventat și a devenit ‎cel mai puternic om din lume.
‎SEPTEMBRIE 1934
‎DUPĂ O LUNĂ DE DICTATURĂ ‎A LUI HITLER
‎Iată-l! Adolf Hitler, la numai o lună ‎după ce a devenit despot în Germania.
‎Așadar, cum anume a ajuns ‎Adolf Hitler în poziția sa?
‎Și ce lecții poți învăța de la el ‎în ascensiunea la putere?
‎DESENE DE ADOLF HITLER
‎Hitler la 20 de ani era un artist ‎deziluzionat, falit,
‎ratat și fără prieteni.
‎Am intervievat o cunoștință de-ale lui, ‎care mi-a spus că era foarte banal.
‎Era uscățiv și transpirat mereu.
‎Cum a reușit acest om ‎să cucerească prin charismă
‎imensa lui țară din Europa ‎din secolul al XX-lea?
‎E destul de simplu.
‎Dacă vrei să conduci, ‎întâi trebuie să te crezi capabil.
‎TACTICĂ ‎CREDE ÎN TINE
‎Tiranii au o credință megalomană ‎în propriile abilități.
‎Le e necesară.
‎Adeseori, se văd ca eliberatori.
‎Ei sunt adesea convinși
‎că numai ei pot să salveze lumea ‎și s-o facă mai bună.
‎Cu alte cuvinte, sunt deosebiți.
‎După cum vei vedea, ‎nu doar Hitler credea asta.
‎Rulați filmul!
‎Conform legendelor din Coreea de Nord, ‎la nașterea lui Kim Jong-il
‎o stea nouă a luminat cerul.
‎A apărut un curcubeu dublu, ‎iar iarna s-a transformat în primăvară.
‎Saddam Hussein pretindea ‎că este unsul lui Dumnezeu,
‎menit să conducă Irakul,
‎prezentând ca dovadă situațiile ‎când a înșelat moartea.
‎Dictatorul haitian François Duvalier ‎a pretins
‎că el însuși e o ființă nemuritoare
‎și că a provocat asasinarea lui JFK ‎cu puterile sale voodoo.
‎Poți să zici că nu e așa?
‎Dar unde se găsește ‎sursa credinței tale nelumești?
‎1918, CU 16 ANI ‎ÎNAINTE DE DICTATURA LUI HITLER
‎Hitler spunea că și-a găsit-o ‎într-un loc neașteptat.
‎În tranșeele însângerate ‎din Primul Război Mondial.
‎Într-o zi, aude o voce stranie ‎care-i transmite un mesaj.
‎„Ferește-te!”
‎Mai mulți camarazi sunt uciși pe loc,
‎dar Hitler scapă neatins.
‎Spre sfârșitul războiului,
‎Hitler și regimentul său sunt atacați ‎cu iperită la Ypres.
‎Cât timp se recuperează la spital, ‎primește vești proaste de la un preot.
‎Primul Război Mondial se încheiase. ‎Germania capitulase.
‎De șoc, își pierde complet vederea.
‎Un caz de orbire isterică.
‎Apoi, din adâncurile disperării sale,
‎se naște o viziune măreață ‎pentru viitorul patriei sale.
‎Din acest moment, ‎Hitler nu s-a îndoit de țelul său divin.
‎Hitler a spus odată:
‎„Pășesc cu siguranța deplină ‎a unui umblător în somn către destin.”
‎Odată ce și-a stabilit misiunea ‎pentru Germania, a intrat pe autopilot.
‎Nimic nu l-ar fi putut distrage ‎de la acel țel.
‎E genul de încredere necesară ‎oricărui viitor tiran.
‎Deși unii ar descrie altfel situația.
‎Potențialul dictator ‎este cel mai adesea narcisist.
‎Ei se cred în centrul universului,
‎iar totul trebuie să se îndeplinească ‎după dorințele lor.
‎Iar asta e foarte diferit ‎de oamenii obișnuiți.
‎Poate că nu e așa de rău.
‎Dar, înainte să-ți împlinești destinul,
‎trebuie să depășești obstacole mari.
‎În primul rând, încă nu ai adepți.
‎Ca să îți începi ascensiunea,
‎ai nevoie de un mesaj ‎care animă oamenii,
‎și acesta este la îndemâna oricui.
‎TACTICĂ ‎INDIGNAREA VINDE
‎Într-o lume perfectă, societatea ta ‎nu are nevoie de o mână de fier,
‎dar uită-te în jur, oamenii sunt furioși.
‎Și caută vinovați.
‎Sunteți monștri teroriști!
‎Geniul constă în înțelegerea ‎resentimentelor deja existente.
‎Trebuie să te prezinți ca soluția ‎la acele probleme,
‎să te răzbuni pe cei pe care-i urăști.
‎Vrei atenția publicului? ‎Manualul e fără echivoc.
‎Arată-le că aveți dușmani comuni.
‎INTELECTUALI
‎DEPLORABILI
‎Iar tu îi vei doborî.
‎LIBERALI ‎IMIGRANȚI
‎La fel ca tipii ăștia.
‎De la o vârstă fragedă, ‎conducătorul libian Muammar Gaddafi
‎a ținut discursuri contra monarhiei ‎coruptă de occidentali
‎și a fost văzut ca un erou ‎când a dat o lovitură de stat.
‎Părintele Coreei de Nord, Kim Il-sung, ‎și-a făcut renume amintind poporului
‎de umilințele îndurate ‎în timpul ocupației japoneze.
‎Pentru a dobândi putere, Idi Amin ‎s-a folosit de frustrările ugandezilor
‎legate de foștii colonizatori, ‎Marea Britanie.
‎Au fost înlăturați din Uganda. ‎Imperialismul britanic s-a încheiat.
‎CU 15 ANI ‎ÎNAINTE DE DICTATURA LUI HITLER
‎După război, Germania are hiperinflație.
‎Șomajul e la cote-record, ‎iar o pâine costă găleți de bani.
‎Printre masele deziluzionate din Germania ‎se numără și Adolf Hitler, la 30 de ani,
‎care e pe cale să facă un pas fatidic ‎pe calea sa către putere.
‎München, 1919.
‎Adolf Hitler e un artist șomer ‎cu buzunarele goale.
‎Însă are opinii puternice ‎despre sursa tuturor problemelor.
‎Știe cine e de vină.
‎Hitler se angajează ca agent de informații ‎pentru armată.
‎Prima sa misiune e să meargă ‎la o întrunire
‎a unei grupări antisemitice de dreapta, ‎Partidul Muncitoresc German.
‎Șefii lui Hitler vor să fie discret,
‎să ia notițe și să dea raportul.
‎Însă Hitler nu s-a priceput niciodată ‎să execute ordine.
‎Anii de furie și frustrare se dezlănțuie.
‎Vorbește înflăcărat despre o conspirație ‎a evreilor care sufocă poporul german.
‎Înainte să continuăm, îl las pe tipul ăsta
‎să vă spună despre teoria conspirației ‎a lui Hitler.
‎Cică finanțiștii de pe Wall Street ‎și comuniștii de la Moscova
‎fac parte dintr-un complot evreiesc uriaș.
‎Pare absurd, ‎dar de asta i-a convins Hitler pe germani.
‎Absurde sau nu, ‎vorbele lui Hitler își ating ținta.
‎Acum este membru de partid ‎și își perfecționează prezentarea.
‎Discursurile sale conțineau multă ură.
‎Germania trebuia purificată de evrei.
‎Avea o vendetă contra celor ‎care umiliseră Germania.
‎Mândra patrie trebuia ‎să se înalțe din nou.
‎În scurt timp, ‎Hitler devine liderul partidului,
‎care primește un nou nume,
‎Partidul Național Socialist ‎al Muncitorilor Germani,
‎iar membrii erau cunoscuți ca „naziștii”.
‎Hitler are acum o platformă ‎pentru indignarea sa
‎și un grup de adepți loiali ‎care iau tot ce spune de bun.
‎Mulți germani au văzut că el spune ‎ceea ce ei gândeau,
‎dar nu îndrăzniseră să spună.
‎De ce funcționează atât de bine?
‎Fiindcă le permiți oamenilor ‎să fie ei înșiși.
‎O nemulțumire comună ‎aduce oamenii împreună.
‎Te simți foarte bine ‎când ai parte de solidaritate,
‎și acum, un lider puternic care te conduce ‎împotriva acelei minorități
‎sau acelei amenințări externe.
‎E greu de crezut că lumea s-ar grăbi așa ‎să dea vina pe alții pentru toate?
‎GERMANI CONTRA PROPAGANDEI EVREIEȘTI
‎Să nu cumva să credeți ‎că germanii din anii '20
‎erau mai răi decât suntem noi în prezent!
‎Dacă crezi cu adevărat ‎că există un inamic intern,
‎vrei ca politicienii să ia măsuri.
‎E foarte ușor pentru noi ‎să privim în urmă și să zicem:
‎„Eu nu m-aș lăsa cucerit ‎de charisma unui tiran ca Hitler.”
‎Ba sigur că da!
‎Dar, ca să obții puterea absolută,
‎nu-ți ajunge un mesaj convingător.
‎Trebuie să vinzi și mesagerul.
‎Urmează manualul!
‎TACTICĂ ‎FII OM DIN POPOR
‎Ca tiran, vei deveni chipul națiunii,
‎iar felul în care îl vei prezenta ‎va depinde doar de tine.
‎Dar, în această etapă timpurie,
‎Manualul oferă sfaturi precise ‎despre cum să-ți creezi imaginea.
‎Arată-le oamenilor că ești de-al lor!
‎Vrei exemple?
‎Dictatorul italian Benito Mussolini
‎se definea cu mândrie ‎drept „un om din popor”
‎și sublinia mereu că este fiul ‎unui fierar dintr-un oraș mic.
‎La începutul domniei sale, ‎Idi Amin conducea singur prin Uganda
‎și își demonstra talentul la acordeon ‎la evenimente publice.
‎Muammar Gaddafi și-a păstrat legătura ‎cu originile sale beduine,
‎îmbrăcându-se în port tribal ‎și dormind într-un cort în călătorii.
‎Cine să adeverească visurile unei națiuni
‎mai bine ca cineva care simte la fel,
‎care are aceleași aspirații?
‎E un semn distinctiv ‎al tiranilor de succes
‎că reușesc ‎să se contopească cu masele.
‎Ei spun: „Eu sunt tu și tu ești eu.
‎Suntem un organism colectiv.”
‎Hitler spunea asta adesea în discursuri.
‎Mă interesează doar poporul german.
‎Le aparțin acestor germani, ‎cărora mă dedic întru totul!
‎Când te prezinți ca „un om din popor”,
‎totul stă în detaliile mărunte.
‎Hitler nu se îmbrăca elegant.
‎Purta uniformă.
‎A supraviețuit tranșeelor ‎din Primul Război Mondial
‎și credea că războiul te face bărbat.
‎A fost un aspect important
‎care i-a adus susținerea publicului.
‎Și care-i treaba cu… mustața aia?
‎Mustața s-a metamorfozat ‎dintr-o chestie lungă
‎pe care Hitler și alții o purtau ‎în timpul războiului.
‎Ceva l-a convins să-și schimbe aspectul.
‎O teorie spune că și-a scurtat ‎mustața de kaizer
‎ca să-i încapă sub masca de gaze în luptă.
‎O alta spune că și-a folosit briciul ‎să copieze un erou german, Hans Koeppen.
‎Poate că nu s-a gândit ‎că va ajunge nemuritor bărbierindu-se.
‎Dar, uneori, pe un viitor tiran…
‎îl lovește norocul.
‎A devenit mustața clasică tip periuță,
‎pe care o purtau bărbații ‎din clasa muncitoare în toată Europa.
‎Hitler arăta că provine din acel mediu.
‎Acum că ți-ai întărit legătura ‎cu oamenii de rând…
‎poate că simți că destinul te așteaptă ‎cu brațele deschise, dar nu te grăbi!
‎Dacă vrei să scrii istorie, ‎trebuie să captivezi oamenii profund.
‎La nivel de subconștient.
‎TACTICĂ ‎CREEAZĂ-ȚI O IDENTITATE
‎1920, CU 14 ANI ‎ÎNAINTE DE DICTATURA LUI HITLER
‎În berăriile din anii '20…
‎Partidul Nazist crește,
‎dar existau zeci de partide de dreapta ‎care se luptau pentru putere.
‎Ca orice produs, ‎ca să te separi de mulțime,
‎ai nevoie de o strategie de marketing.
‎192.000 de mii de sticle mărșăluiesc ‎în fabrică zilnic.
‎Iar Hitler era un vânzător înnăscut.
‎E ca și cum mașinăria le dă viață…
‎le transformă în simboluri ale noastre,
‎adunate la un loc pentru viitor, ‎mișcate de forțe incontrolabile,
‎mergând într-o direcție care rămâne vagă.
‎Hitler înțelegea puterea imaginii.
‎Recunoștea puterea simbolurilor.
‎Nu-ți ajungea persoana ta.
‎Îți trebuia și iconografia aferentă.
‎Când vine vorba de simboluri, ‎adevărul e că acesta e foarte puternic.
‎Probabil că nu există ‎o marcă mai recunoscută
‎decât zvastica într-un cerc alb ‎pe un drapel roșu.
‎Probabil că încă este cel mai puternic ‎simbol care a existat vreodată.
‎Dar, oricât de irezistibil ar fi simbolul, ‎puterea stă în oameni.
‎Iar ei trebuie să fie îmbrăcați pe măsură.
‎CREAT DE HUGO BOSS
‎Hitler a pus manualul la treabă ‎prin cămașa maro de miliție.
‎Simplul fapt de a obține uniforma,
‎de a face parte dintr-o mișcare ‎mai presus de tine,
‎era de mare însemnătate ‎pentru psihicul german.
‎Uniforma însemna sacrificiu,
‎datorie, supunere și loialitate.
‎Cu alte cuvinte, când porți uniformă, ‎faci parte din echipă.
‎Și cine nu își dorește asta?
‎Conformitatea e cu siguranță ‎printre principalele țeluri ale tiranilor.
‎Uneori, motivul pentru care reușesc e…
‎în mod șocant, ‎că reușesc să-și convingă adepții
‎că nu este de fapt conformitate, ‎ci unitate.
‎Unificându-ți mișcarea în creștere,
‎vei deveni imposibil de ignorat.
‎Hitler atrage oamenii ‎prin acel spectacol politic.
‎Zvasticile, marșurile în uniformă,
‎mitingurile cu torțe ‎și discursurile înflăcărate te atrag.
‎Dacă suntem toți implicați
‎și vom avea cu toții un rol, ‎să ne alăturăm!
‎Sună distractiv.
‎Dar spectacolul de calitate ‎și aspectul rafinat
‎nu-ți pun puterea în mâini.
‎Va trebuie să-ți amplifici operațiunile.
‎Personalul potrivit va face diferența.
‎TACTICĂ ‎CONSTRUIEȘTE-ȚI ECHIPA
‎Absolut nimeni nu guvernează singur.
‎Nu Idi Amin, nici Ludovic al XIV-lea, ‎care a zis: „Eu sunt statul.”
‎Nimeni nu conduce singur.
‎Când vrei să pui mâna pe putere, ‎îți trebuie o echipă loială‎,
‎care să-ți amplifice mesajul ‎și să te protejeze.
‎De exemplu…
‎Grupul restrâns de ofițeri de armată ‎al lui Gaddafi
‎l-a ajutat în lovitura de stat ‎contra regelui Libiei
‎și în formarea guvernului ‎pe care l-a condus 40 de ani.
‎Saddam Hussein s-a bazat ‎pe membri ai familiei sau ai tribului său
‎ca baza sa de putere cât a domnit.
‎Iosif Stalin și-a promovat adepții ‎în Comitetul Central,
‎ceea ce i-a permis să-și elimine rivalii
‎și să preia controlul total.
‎Dar, când construiești o echipă ‎să acaparezi puterea,
‎nu oricine e adecvat.
‎Ca orice lider, ‎îți trebuie oamenii cu abilități diverse,
‎care-ți pot pune în practică viziunea.
‎Un organizator expert, care să te ajute ‎să conduci și să crești mișcarea.
‎Un militar nemilos
‎care poate recruta oameni ‎să-ți impună voia prin violență.
‎Un asistent de încredere ‎care-ți ține programul încărcat
‎și îți notează maximele ‎pentru posterioritate.
‎Și un erou decorat, ‎ca să impresionezi elitele înstărite,
‎fiindcă revoluția nu e ieftină.
‎Și, desigur, trebuie să fii mereu ‎în căutare de talente noi.
‎Dar, pe măsură ce mișcarea ta crește, ‎unii vor să-ți conteste autoritatea.
‎Nu uita niciodată principala cerință!
‎Îți dorești oameni pe care te poți baza ‎că vor rămâne loiali.
‎Pentru asta, ‎Hitler se baza mereu pe tipul ăsta,
‎care i-a fost cel mai loial adept.
‎Joseph Goebbels.
‎Goebbels îl adora pe Hitler.
‎L-a auzit pe Hitler vorbind ‎la un eveniment, a fost fascinat
‎și a spus: „El e Alesul.”
‎Goebbels a înțeles ‎puterea mass-mediei moderne.
‎Importanța controlării mediei, ‎a cinematografiei.
‎A înțeles puterea repetării unui mesaj.
‎Joseph Goebbels ‎a devenit șeful propagandei.
‎Talentul e grozav!
‎Dar ce contează e ‎ca adepții tăi să te pună pe primul loc,
‎chiar și când dai de greu.
‎Goebbels era un credincios adevărat. ‎La sfârșit, într-un buncăr, în 1945,
‎el și soția lui și-au otrăvit ‎cei șase copii,
‎apoi el s-a otrăvit singur,
‎fiindcă nu-și putea imagina ‎o lume fără Hitler.
‎Asta e loialitate!
‎Dacă ai urmat manualul ‎la capitolul preluării puterii,
‎ți-ai descoperit misiunea divină, ‎ai exploatat furia poporului,
‎te-ai definit ca om din popor
‎și ai creat o imagine de neuitat ‎pentru mișcarea ta.
‎Acum ai un cerc de apropiați ‎puși pe treabă.
‎Dar, pentru ultimul pas,
‎încă ai nevoie de o oportunitate.
‎Când aceasta sosește, ‎ai face bine să nu ratezi!
‎TACTICĂ ‎ALEGE MOMENTUL POTRIVIT
‎Presiunea să acaparezi puterea crește, ‎dar momentul potrivit e totul.
‎Trebuie să ai răbdare ca de cobră ‎înainte să ataci.
‎Îți trebuie un plan pe termen lung, ‎să aștepți.
‎Crede-mă, răbdarea îți va fi răsplătită.
‎Să-ți arăt!
‎Când Saddam Hussein ere vicepreședinte,
‎și-a făcut serviciile secrete loiale ‎timp de un deceniu,
‎înainte să le folosească ‎să preia puterea de la șeful lui.
‎Iosif Stalin s-a dat bine cu Lenin ‎timp de șapte ani
‎înainte ca Părintele Rusiei ‎să-l pună la conducere.
‎Idi Amin, din Uganda, a umplut armata ‎cu membrii tribului său, Kakwa,
‎care l-au ajutat să dea jos președintele.
‎Hitler aproape și-a ratat ocazia ‎ignorând această lecție și grăbindu-se.
‎1923, CU 11 ANI ‎ÎNAINTE DE DICTATURA LUI HITLER
‎Puciul de la berărie.
‎Hitler încearcă ‎o lovitură de stat negândită.
‎Conduce o mulțime de naziști ‎pe străzile din München
‎și încearcă ‎să captureze politicieni bavarezi,
‎să-i țină ostatici până renunță la putere.
‎Au comunicat prost.
‎Au plecat până la urmă din berărie, ‎dar poliția a deschis focul.
‎E o greșeală uriașă.
‎ÎNCHISOAREA LANDSBERG
‎A fost trimis la închisoarea Landsberg.
‎Presa din toată lumea l-a dat de mort.
‎Există un articol renumit ‎din ‎New York Times,‎ care spune:
‎„Este de așteptat ca Herr Hitler ‎să se retragă din viața publică.”
‎Așa și face, ‎și nu se mai aude nimic de el.
‎SFÂRȘIT
‎Ia stai!
‎E închis alături de un acolit loial, ‎Rudolf Hess.
‎Hess îl convinge‎ ‎să-și scrie manifestul.
‎Manifestul avea să devină cartea ‎Mein Kampf,‎ sau‎ Lupta mea.
‎Dar publicarea cărții ‎și eliberarea după numai nouă luni
‎nu i-au răsturnat sorții lui Hitler.
‎Lucrurile s-au înrăutățit.
‎1924 - 1929 ‎TUMULTUOȘII ANI '20
‎Efervescența anilor '20 a creat un mediu ‎pentru exprimare liberă și oportunități.
‎Oamenii se îmbrăcau și trăiau altfel, ‎iar femeile erau mai libere.
‎Era palpitant.
‎Ba deloc! Ca tiran aspirant, ‎numai o populație fericită nu-ți trebuie!
‎Anii '20 n-au fost buni pentru Hitler.
‎I-a fost greu pe plan politic.
‎PARTIDUL NAZIST 2,6%
‎Din fericire, ‎vremurile bune nu țin o veșnicie.
‎În octombrie 1929, ‎bursa de la New York pică,
‎afectând piețele din toată lumea.
‎Când a început Marea Depresiune, ‎partidul nazist a luat avânt.
‎Înainte de crah, nu era sigur
‎că aveau să domine scena politică.
‎În iulie 1932 a fost apogeul ‎popularității naziștilor, cu 37% din vot,
‎iar Hitler a fost numit cancelar.
‎30 IANUARIE 1933 ‎HITLER E NUMIT CANCELAR AL GERMANIEI
‎Hitler nu obține puterea absolută ‎când devine cancelar.
‎Nu e șef de stat, ‎încă există președintele.
‎Trebuie să înceapă să profite de ocazii
‎care îi pot spori puterea.
‎Nu există ocazie mai bună decât o criză.
‎Incendiul de la Reichstag ‎i-a permis să atace.
‎27 FEBRUARIE 1933
‎Ce ar putea fi mai rău decât să vezi ‎inima guvernului tău arzând?
‎Dar, când Hitler sosește la fața locului, ‎nu pare șocat, ci chiar motivat.
‎„Asistați la începutul unei noi ere ‎din istoria Germaniei”,
‎declară unui reporter.
‎Se duce imediat la biroul ‎ziarului oficial al partidului
‎și lucrează peste noapte.
‎A doua zi, articolul său acuză comuniștii ‎pentru incendiul de la Reichstag.
‎Unii au altă teorie ‎despre ce s-a întâmplat.
‎Se crede că agenți naziști ‎trimiși de Hitler
‎au provocat incendiul, ‎ca să-și promoveze cauza.
‎Ignorând zvonurile,
‎Hitler cere guvernului să semneze ‎o ordonanță de urgență scrisă de el,
‎prin care Germania să devină ‎un stat polițienesc condus de naziști.
‎Apoi i-o prezintă ‎președintelui Paul von Hindenburg.
‎Von Hindenburg nu se poate pune cu Hitler
‎sau cu criza națională ‎scăpată de sub control.
‎Decretul oficial îi dă lui Hitler ‎puteri depline să întemnițeze rivali,
‎să dizolve toate celelalte partide ‎și să cenzureze presa.
‎Hitler căuta o ocazie
‎să pună capăt libertăților civile ‎și să distrugă opoziția, și a găsit-o.
‎Potențialii dictatori știu instinctiv
‎că, dacă oamenii se simt amenințați,
‎caută o conducere autocratică puternică
‎și susțin indivizi duri.
‎Piesele s-au așezat ‎și acum e doar o chestiune de timp.
‎Șaptesprezece luni mai târziu, ‎von Hindenburg moare,
‎iar Adolf Hitler devine cancelar ‎și președinte al Germaniei,
‎la numai 16 ani după ce și-a descoperit ‎destinul în tranșee.
‎Și e abia la început.
‎Dacă ai ajuns până aici, felicitări!
‎Ai clădit o mișcare socială ‎și ai preluat frâiele puterii.
‎Acum urmează vestea proastă.
‎Nu mai ești dezavantajat.
‎Ești barosanul.
‎Asta înseamnă că ai o țintă ‎pictată pe spate.
‎Deci cum consolidezi puterea
‎și îți ții rivalii cu botul pe labe?
‎Urmărind calea tiranului, ‎Saddam Hussein are răspunsul la întrebarea
‎care-i roade pe toți tiranii vulnerabili.
‎„Cum ții lupii la distanță?”